Trofej Franka Selkea
Trofej Franka J. Selkea godišnja je nagrada NHL-a namijenjena „napadaču [središnjem ili krilnom] koji najbolje odrađuje obrambene zadatke”.[1] Dobitnika glasovanjem određuju profesionalni pisci u području hokeja na ledu, a nagrada se uručuje na svečanoj ligaškoj ceremoniji (NHL Awards) nekoliko dana poslije velike završnice doigravanja.
Frank Selke (izgovor: /ˈsɛlki/) osvojio je devet Stanleyjevih kupova u svojstvu trenera Toronta i Montréala.
Selkeov trofej ustanovljen je 1977. kao posljednje od pet odličja pokrenutih u čast glavnih menadžera ili vlasnika momčadi Izvorne šestorke. Selkeov trofej sušta je suprotnost jednom od preostala četiri — onom Norrisevom — koji nagrađuje braniča najučinkovitijeg u protivničkoj polovici terena, također po mišljenju profesionalnih hokejaških izvjestitelja.
Sezona 2004./05. otkazana je u potpunosti. Najbolji polivalentni napadači sezona jesu:
Sezona | Igrač | Momčad | Položaj u napadu |
Ut. | Gol. | Asist. | Bod. | +/- | Kaznene minute |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1977./78. | Montréal Canadiens | lijevo | 66 | 15 | 16 | 31 | 11 | 57 | |
1978./79. | Montréal Canadiens | lijevo | 79 | 20 | 18 | 38 | 11 | 44 | |
1979./80. | Montréal Canadiens | lijevo | 64 | 14 | 19 | 33 | -2 | 32 | |
1980./81. | Montréal Canadiens | lijevo | 78 | 23 | 24 | 47 | 13 | 36 | |
1981./82. | Boston Bruins | sredina | 73 | 20 | 31 | 51 | -18 | 72 | |
1982./83. | Philadelphia Flyers | sredina | 80 | 23 | 62 | 85 | 37 | 115 | |
1983./84. | Washington Capitals | sredina | 80 | 13 | 29 | 42 | 7 | 12 | |
1984./85. | Buffalo Sabres | lijevo | 79 | 12 | 21 | 33 | 17 | 16 | |
1985./86. | Chicago Black Hawks | sredina | 80 | 45 | 54 | 99 | 16 | 82 | |
1986./87. | Philadelphia Flyers | sredina | 75 | 25 | 45 | 70 | 47 | 53 | |
1987./88. | Montréal Canadiens | sredina | 80 | 17 | 21 | 38 | 14 | 61 | |
1988./89. | Montréal Canadiens | sredina | 79 | 26 | 30 | 56 | 37 | 44 | |
1989./90. | St. Louis Blues | sredina | 76 | 8 | 17 | 25 | 4 | 47 | |
1990./91. | Chicago Blackhawks | desno | 80 | 24 | 21 | 45 | 12 | 88 | |
1991./92. | Montréal Canadiens | sredina | 72 | 18 | 21 | 39 | 2 | 39 | |
1992./93. | Toronto Maple Leafs | sredina | 83 | 32 | 95 | 127 | 32 | 100 | |
1993./94. | Detroit Red Wings | sredina | 82 | 56 | 64 | 120 | 48 | 34 | |
1994./95. | Pittsburgh Penguins | sredina | 44 | 11 | 48 | 59 | 30 | 18 | |
1995./96. | Detroit Red Wings | sredina | 78 | 39 | 68 | 107 | 49 | 48 | |
1996./97. | Buffalo Sabres | sredina | 79 | 20 | 29 | 49 | 26 | 80 | |
1997./98. | Dallas Stars | desno | 72 | 23 | 19 | 42 | 19 | 20 | |
1998./99. | Dallas Stars | desno | 74 | 20 | 32 | 52 | 29 | 18 | |
1999./00. | Detroit Red Wings | sredina | 78 | 35 | 44 | 79 | 28 | 34 | |
2000./01. | New Jersey Devils | sredina | 80 | 23 | 15 | 38 | 24 | 12 | |
2001./02. | New York Islanders | sredina | 80 | 25 | 35 | 60 | 19 | 62 | |
2002./03. | Dallas Stars | desno | 80 | 31 | 17 | 48 | 39 | 20 | |
2003./04. | Detroit Red Wings | sredina | 67 | 24 | 16 | 40 | 22 | 31 | |
2005./06. | Carolina Hurricanes | sredina | 78 | 31 | 39 | 70 | 8 | 68 | |
2006./07. | Carolina Hurricanes | sredina | 78 | 26 | 56 | 82 | 7 | 46 | |
2007./08. | Detroit Red Wings | sredina | 82 | 31 | 66 | 97 | 41 | 20 | |
2008./09. | Detroit Red Wings | sredina | 81 | 32 | 65 | 97 | 34 | 22 | |
2009./10. | Detroit Red Wings | sredina | 80 | 27 | 43 | 70 | 17 | 18 | |
2010./11. | Vancouver Canucks | sredina | 82 | 41 | 32 | 73 | 24 | 66 | |
2011./12. | Boston Bruins | sredina | 81 | 22 | 42 | 64 | 36 | 20 | |
2012./13. | Chicago Blackhawks | sredina | 47 | 23 | 25 | 48 | 28 | 27 | |
2013./14. | Boston Bruins | sredina | 80 | 30 | 32 | 62 | 38 | 43 | |
2014./15. | Boston Bruins | sredina | 81 | 23 | 32 | 55 | 2 | 44 | |
2015./16. | Los Angeles Kings | sredina | 81 | 25 | 49 | 74 | 34 | 16 |
Na „vječnoj ljestvici” vodi Bob Gainey s četiri (prve) titule. Tri trofeja osvojili su Patrice Bergeron, Guy Carbonneau, Pavel Dacjuk i Jere Lehtinen.
Sergej Fedorov u sezoni 1993./94. osvojio je Hartov trofej usporedno sa Selkeovim.
Nitko nikad nije osvojio trofej Arta Rossa i Franka Selkea u istoj sezoni, iako je Joe Sakic završio drugi u obje kategorije 2001.