Stanislovas Ernestas Denhofas
Stanislovas Ernestas Denhofas | |
---|---|
Denhofai | |
Herbas „Vepris“ | |
Gimė | 1673 m. Berentas |
Mirė | 1728 m. rugpjūčio 2 d. (~55 metai) Gdanskas |
Tėvas | Vladislavas Denhofas |
Motina | Konstancija Služka |
Sutuoktinis (-ė) | Joana, Marija Sofija Seniavskytė |
Vaikai | Konstancija |
Žymūs apdovanojimai | |
| |
Stanislovas Ernestas Denhofas |
Stanislovas Ernestas Denhofas (lenk. Stanisław Ernest Denhoff; apie 1673 m.; Berentas (dab. Koscežyna) – 1728 m. rugpjūčio 2 d.; Dancige (dab. Gdanskas) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valstybinis ir karinis veikėjas, Lietuvos lauko etmonas (1709–1728 m.), Polocko vaivada (1722–1728 m.), Novokoržinsko, Kalušo, Koscežynos, Liubečensko, Mozyriaus, Latovicko, Ludzo, Židekansko seniūnas, Abiejų Tautų Respublikos Seimo maršalka 1710, 1712 ir 1713 metais.
Biografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Pamario vaivados Vladislavo Denhofo (1639–1683) ir Konstancijos Služkos sūnus. Palaikė Augusto II Stipriojo išrinkimą karaliumi. Nuo 1697 metų - Lietuvos didysis medžioklis. Jam vadovaujant, 1704 m. gegužės 20 d. buvo įkurta prorusiška Sandomiro konfederacija, jis buvo išrinktas konfederacijos maršalka. Nuo 1704 iki 1721 metų – Karūnos didysis ginklininkas.
Jis liko ištikimas Augustui Stipriajam, netgi po to, kai šis atsisakė sosto 1706 metais. Tai privedė prie to, kad po karaliaus grįžimo iš Saksonijos, jis 1709 metais gavo Lietuvos lauko etmono buožę.
Denhofas Rusijos caro Petro I pusėje dalyvavo Poltavos mūšyje. 1717 metais, nepatenkintas Nebyliojo seimo sprendimais, kurie apribojo etmonų valdžią, perėjo į antikarališką opoziciją. 1721 metais tapo Polocko vaivada.
Apdovanotas Baltojo erelio ordinu.[1]
Palaidotas Jasna Goros vienuolyne (Čenstakava ,Lenkija).
Šeima
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Stanislovas buvo vedęs dukart. 1709 metais jo pirma žmona tapo Joana (m. po 1716), Malboro vaivados Ernesto Denhofo (1630–1693) ir Sofijos Anos Olesnickos dukra.
1724 metais vedė antrąkart. Žmona - Marija Sofija Seniavskytė (1699–1777), Karūnos didžiojo etmono Adomo Mikalojaus Seniavskio ir Elžbietos Liubomirskos dukrą.
Iš pirmos santuokos dukra Konstancija (1716–1791), nuo 1731 metų kunigaikščio Jonušo Aleksandro Sanguškos (m. 1775), Lietuvos didžiojo ginklininko ir Lietuvos dvaro maršalkos žmona.
Išnašos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Kawalerowie i statuty Orderu Orła Białego 1705–2008, 2008, s.216.
Nuorodos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Politinis postas | ||
---|---|---|
Prieš tai: Dominykas Mykolas Sluška |
1722–1728 |
Po to: Aleksandras Mykolas Sapiega |
|
|