Pudong
Pudong | |||
---|---|---|---|
Land | |||
Grunnlagt | 1993 | ||
Postnummer | 200135 | ||
Areal | 1 210,41 km² | ||
Befolkning | 5 681 512[1] (2020) | ||
Bef.tetthet | 4 693,87 innb./km² | ||
Nettside | pudong | ||
Pudong 31°13′23″N 121°32′23″Ø | |||
Pudong (kinesisk: 浦东; pinyin: Pǔdōng, Wade-Giles: P'u-Tung), offisielt navn Det nye distrikt Pudong (kinesisk: 浦东新区; pinyin: Pǔdōng Xīn Qū), er et bydistrikt i den kinesiske byen Shanghai. Den delen av distriktet som ligger inne i tettbebyggelsen er også byens finansielle sentrum og er blitt et av verdens fremste økonomiske sentra.[trenger referanse]
Etter at distriktet Nanhui i mai 2009 ble slått sammen med Pudong, omfatter Pudong nesten alt land i byprovinsen Shanghai øst for elven Huangpu.
Det har funnet sted en kraftig utbygning av Pudong, og skyskrapere ruver i det meste av horisonten, særlig nær sentrum. Blant annet ligger den 421 meter høye skyskraperen Jin Mao Tower og det 492 meter høye Shanghai World Financial Center her. I 2008 startet byggingen av det 632 meter høye Shanghai Tower.
Pudong var per 2008 det eneste stedet i verden med en fullverdig maglevbane i vanlig offentlig drift.[trenger referanse] Det er firmaet Transrapid Shanghai som driver en 30 km lang bane fra flyplassen Shanghai Pudong International nordøst i distriktet Pudong til Lóngyáng-gaten i den bymessige og sentrumsnære delen av Pudong. Togene går på sitt hyppigste i 15-minutterstakt, og tilbakelegger strekningen på 7 minutter og 20 sekunder i en hastighet som på det meste kommer opp i 431 km/t.[trenger referanse]
Administrative enheter
[rediger | rediger kilde]Pudong består av 13 subdistrikter og 25 storkommuner:
- fra det opprinnelige bydistrikt Pudong:
- Subdistriktet Dongminglu (东明路街道);
- Subdistriktet Hudong Xincun (沪东新村街道);
- Subdistriktet Huamu (花木街道);
- Subdistriktet Jinyang Xincun (金杨新村街道);
- Subdistriktet Lujiazui (陆家嘴街道);
- Subdistriktet Nanmatoulu (南码头路街道);
- Subdistriktet Puxinglu (浦兴路街道);
- Subdistriktet Shanggang Xincun (上钢新村街道);
- Subdistriktet Tangqiao (塘桥街道);
- Subdistriktet Weifang Xincun (潍坊新村街道);
- Subdistriktet Yangjing (洋泾街道);
- Subdistriktet Zhoujiadu (周家渡街道);
- Storkommunen Beicai (北蔡镇);
- Storkommunen Caolu (曹路镇);
- Storkommunen Chuansha (川沙新镇);
- Storkommunen Gaodong (高东镇);
- Storkommunen Gaoqiao (高桥镇);
- Storkommunen Gaoxing (高行镇);
- Storkommunen Heqing (合庆镇);
- Storkommunen Jinqiao (金桥镇);
- Storkommunen Sanlin (三林镇);
- Storkommunen Tang (唐镇);
- Storkommunen Zhangjiang (张江镇);
- fra det tidligere bydistrikt Nanhui:
- Subdistriktet Shengang (申港街道);
- Storkommunen Datuan (大团镇);
- Storkommunen Hangtou (航头镇);
- Storkommunen Huinan (惠南镇);
- Storkommunen Kangqiao (康桥镇);
- Storkommunen Laogang (老港镇);
- Storkommunen Liushe (六灶镇);
- Storkommunen Luchaogang (芦潮港镇);
- Storkommunen Nicheng (泥城镇);
- Storkommunen Shuyuan (书院镇);
- Storkommunen Wanxiang (万祥镇);
- Storkommunen Xinchang (新场镇);
- Storkommunen Xuanqiao (宣桥镇);
- Storkommunen Zhoupu (周浦镇);
- Storkommunen Zhuqiao (祝桥镇).
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Shanghai: China's gateway to modernity (eng). Stanford, Calif.: Stanford University Press. 2009. ISBN 9780804749046.
- Kinouchi Makoto, ed. Shanhai Rekishi Gaidomappu. Tôkyô: Taishûkan, 1999.
- ^ https://tjj.sh.gov.cn/cmsres/18/187497f304744c76965c0649e227c59c/c18723ab7f05f9a6108048cfd0211187.pdf; Folketellingen 2020 i Kina.