Lențești
Lencăuți | |
Ленківці | |
— Sat — | |
Poziția geografică | |
Poziția geografică | |
Coordonate: 48°20′06″N 25°53′37″E / 48.33500°N 25.89361°E | |
---|---|
Țară | |
Regiune | |
Raion | Cernăuți |
Oraș de importanță regională din Ucraina[*] | |
Fus orar | UTC+2 |
Prezență online | |
Modifică date / text |
Lențești,[1] întâlnit și sub forma Lencăuți (în ucraineană Ленківці; în germană Lenkoutz sau Lențeștii de Jos și Lențeștii de Sus) este astăzi un microraion (cartier) al orașului Cernăuți, situat în partea de nord a acestuia, pe malul stâng al râului Prut. Înainte de Al Doilea Război Mondial, Lențești a fost un sat separat.
Recensământul din 1930
[modificare | modificare sursă]Componența etnică a comunei Lențești (județul Cernăuți)
Români (3,75%)
Germani (2,73%)
Evrei (6,42%)
Ruteni (78,22%)
Polonezi (7,77%)
Altă etnie (1,11%)
Componența confesională a comunei Lențești
Ortodocși (77,92%)
Romano-catolici (10,72%)
Mozaici (6,42%)
Greco-catolici (4,37%)
Altă religie (0,57%)
Conform recensământului efectuat în 1930[2], populația comunei Lențești (pe atunci comunele Lențeștii de Jos și Lențeștii de Sus) se ridica la 2.741 locuitori. Majoritatea locuitorilor erau ruteni (78,22%), cu o minoritate de români (3,75%), una de germani (2,73%), una de evrei (6,42%) și una de polonezi (7,77%). Alte persoane s-au declarat: ruși (23 de persoane), bulgari (1 persoană) și cehi/slovaci (3 persoane). Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor erau ortodocși (77,92%), dar existau și mozaici (6,42%), romano-catolici (10,72%) și greco-catolici (4,37%). Alte persoane au declarat: evanghelici/luterani (9 persoane) și adventiști (3 persoane), iar 3 persoane nu au declarat religia.
- 1930: 1431- Lențeștii de Jos și 1.310- Lențeștii de Sus (recensământ)
Personalități
[modificare | modificare sursă]Între anii 1934-1940, și-a petrecut copilăria la bunicii săi din satul Lențești viitorul artist ucrainean Mikola Bidniak (n. 1930, Toronto-d.2000, Liov), care picta cu gura, deoarece și-a pierdut ambele mâini în anul 1945 ca urmare a faptului că a călcat pe o mină [3].
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Alexandru D. Xenopol, Istoria Romînilor, vol. IV, Iași: Ed. Librăriei Școalelor Frații Șaraga, 1898, p. 96
- ^ Populația statornică în 1930, p. 430, Institutul Central de Statistică
- ^ МАЛЮЮЧИЙ ВУСТАМИ ДУХОВНУ КРАСУ СВІТУ
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- pl Lenkowce în Dicționarul geografic al Regatului Poloniei și al altor țări slave, volum IX (Poźajście — Ruksze) 1888