Utilizator:EugeniuMarinescu/teste
|
Această pagină este destinată testelor
Utilizatorii înregistrați pot avea o „cutie cu nisip” personală, ca o subpagină a propriei pagini de utilizator. De exemplu, utilizatorul „Ixulescu” poate să-și creeze pagina Aici se fac experimente de redactare a codului-sursă, descris la Ajutor:Cum modific o pagină, cât și alte teste care precedă redactarea propriu-zisă a celorlalte pagini. Datorită naturii inerent experimentale a acestei pagini, conținutul ei este golit periodic. Vor fi șterse paginile de utilizator care conțin obscenități, mesaje publicitare, rasiste, jignitoare, cât și cele care conțin scrieri, informații, discuții și activități fără legătură cu obiectivele Wikipediei. Pentru întrebări, mesaje sau alte texte importante, vă rugăm să consultați pagina Legături utile. |
Dumitru Marinescu | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 29 noiembrie 1936 Căinarii Vechi, raionul Soroca, Moldova |
Decedat | (60 de ani) Chișinău, Moldova |
Cetățenie | URSS, Moldova |
Modifică date / text |
Marinescu Dumitru Ion (în limba rusă Маринеску Дмитрий Иванович) s-a născut la 29 noiembrie 1936, în satul Căinarii Vechi, raionul Soroca într-o familie de țărani. Era al patrulea din cei 6 copii ai lui Ion și Maria. A avut parte de o copilărie austeră, prin minune a supraviețuit în anii de foamete. A fost docent în filozofie și comunism științific din Republica Moldova. Autor al cărții ”Bilingvismul – factor de apropiere a națiilor și națiunilor socialiste”. Lucrările lui sunt apreciate de mai mulți oamenii de știință și sunt folosite în numeroase teze și lucrări științifice la tema Bilingvismului.
Biografie
[modificare | modificare sursă]După absolvirea școlii medii, în anul 1951 a intrat la școala pedagogică ”Ion Creangă” din Soroca pe care a absolvit-o în 1955, obținând specialitatea de învățător.
În anul 1955 este admis la studii în Universitatea Pedagogică de stat ”Ion Creangă”, la facultatea ”Istoria, limba și literatura moldovenească”, la absolvirea căreia, în anul 1960, obține statutul de învățător de istorie, limbă și literatură moldovenească pentru școala medie.
La 15 august 1960 este repartizat la școala nr. 5 din s. Chițcani, raionul Bender, unde ulterior (de la 1 martie 1962 până la 5 decembrie 1963) deține funcția de director de școală.
La data de 9 decembrie 1963 este numit în funcția de asistent la catedra de filozofie a Universității de stat T. G. Șevcenco din Tiraspol.
La 20 noiembrie 1967 este înmatriculat la aspirantura de zi (cu frecvență) în cadrul facultății de filozofie a Universității de stat din Moscova. După absolvirea căreia, în anul 1970, este numit în funcția de lector superior la catedra de filozofie și comunism științific a Universității de stat T. G. Șevcenco din Tiraspol, conducător al căreia ulterior a fost în perioada martie 1972 – septembrie 1979.
La data de 14 aprilie 1972, în baza deciziei Consiliului de specialitate a catedrelor teoriei comunismului științific ale Universității de stat ”M.V. Lomonosov” din Moscova, decorată cu ordinele Lenin și Drapelul roșu de muncă, i s-a conferit gradul științific de doctor în filozofie (МФС N0 004073).
În perioada 1 septembrie 1974 – 1 februarie 1975 a făcut stagiu de reciclare a lectorilor științelor socio-umanistice la institutul de perfecționare pe lângă Universitatea de stat ”M.V. Lomonosov” din Moscova.
La 18 februarie 1976, prin decizia Comisiei de atestare a Sovietului de Miniștri ai URSS, Domnului Dumitru Marinescu i s-a conferit gradul științific de docent în filozofie și comunism științific. (ДЦ N0 001189)
La 1 septembrie 1979 este numit interimar, iar la 4 octombrie reales la funcția de decan al facultății de pedagogie la Universitatea de stat T. G. Șevcenco din Tiraspol.
La 15 octombrie 1984 este numit director al Institutului de perfecționare a profesorilor din Tiraspol, recent deschis.
Din data de 14 noiembrie 1989 revine la funcția de docent la catedra de istorie și politologie la Universitatea de stat T. G. Șevcenco din Tiraspol.
În anul 1992, după războiul de pe Nistru, trece în Chișinău împreună cu universitatea evacuată din Tiraspol.
Din aprilie 1964 – membru al PCUS.
Din 1973 – membru al Uniunii filozofilor de pe lângă Academia de Științe a URSS.
La 02 iulie 1977 i s-a conferit gradul militar de căpitan, ordinal nr. 33.
În anul 1987 este decorat cu insigna ”Eminent al învățământului public al RSSM”.
La 15 august 1988 pentru merite în domeniul învățământului public a fost decorat cu insigna ”Eminent al învășământului din URSS”.
S-a stins din viață la 26 februarie 1997 în orașul Chișinău (diagnoza: cardiopatie ischemică cronică). Este înmormântat la Chișinău.
Distincții și decorații
[modificare | modificare sursă]- Director la școala nr. 5 din s.Chițcani, raionul Bender (1962)
- Membru al PCUS (1964)
- Doctor în filozofie (1972)
- Membru al Uniunii filozofilor de pe lângă Academia de Științe a URSS (1973)
- Docent în filozofie și comunism științific (1976)
- Decan al facultății de pedagogie la Universitatea de stat T. G. Șevcenco din Tiraspol (1979)
- Director al institutul de perfecționare a profesorilor din Tiraspol (1984)
- Eminent al învățământului public al RSSM (1987)
- Eminent al învășământului din URSS (1988)
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- D.I. Marinescu (în limba rusă Д.И. Маринеску). Bilingvismul – factor de apropiere a națiilor și națiunilor socialiste (în limba rusă Двуязычие – фактор сближения социалистических наций и народностей), Chișinău, "Cartea Moldovenească", 1975
- B.H. Hasanov (în limba rusă Б.Х. Хасанов) Bilingvism kazah-rus (în limba rusă Казахско-русское двуязычие), Almaty, 1987
- J.B. Sulitimova (în limba rusă Ж. Б. Сультимова) Teză la tema Bilingualismul ca baza comunicării interculturale (în limba rusă Двуязычие как базовое основание межкультурной коммуникации), Ulan-Ude, 2005
- S.J. Baiandina (în limba rusă С.Ж. Баяндина) Limba de stat – Componentul bilingual in spațiul social-comunicativ ai Republicii Kazahstan (în limba rusă Государственный язык ─ компонент двуязычия в социально-коммуникативном пространстве республики Казахстан) Almaty, 2013
Familia
[modificare | modificare sursă]La 02 februarie 1965 se căsătorește cu Grosu Dispina Ion, originară din satul Sevirovo, raionul Florești RSSM.
Copii:
[modificare | modificare sursă]Marinescu Mariana Dumitru, data nașterii 19.12.1965
Marinescu Seghei Dumitru, data nașterii 14.04.1972
Nepoți:
[modificare | modificare sursă]Marinescu Eugeniu Oleg, data nașterii 18.08.1986
Marinescu Dumitru Oleg, data nașterii 30.07.1988
Strănepoți:
[modificare | modificare sursă]Marinescu Sofia Dumitru, anul nașterii 2018
Marinescu Daniel Eugeniu, anul nașterii 2018