Boro Primorac
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Napomene | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
* Nastupi i (golovi) u profesionalnim klubovima |
Boro Primorac (Mostar, Bosna i Hercegovina, 5. prosinca 1954.), bosanskohercegovački nogometni trener i bivši nogometaš.
Kao igrač, Primorac je karijeru započeo u mostarskome Veležu, a nastavio je u splitskome Hajduku. Za Hajduka je sveukupno odigrao 283 utakmice i postigao 53 pogotka[1] i u sezoni 1978./79. osvojio Prvenstvo Jugoslavije[2]. U tim klubovima Boro Primorac nosio je dres s brojem 5.[3] Postigao je prvi pogodak na novom Hajdukovom igralištu na Poljudu[1], 19. rujna 1979. godine protiv, Trabzonspora (1:0), na utakmici 1. kola Kupa prvaka. Pogodak je postigao iz jedanaesterca.[2] Za Hajduka igrali su u toj utakmici: Budinčević, Primorac, Krstičević (strijelac posljednjega pogotka na Starom placu)[2][4], Luketin, Peruzović, Rožić, Zl. Vujović (Bogdanović), Čop (Zo. Vujović), Šalov, Đorđević i Šurjak.[5] Nakon Hajduka Primorac, 1983. godine, odlazi u Francusku, gdje je nastupao za Lille i Cannes, te u svakom klubu skupio impresivnih više od stotinu nastupa.
Za reprezentaciju Jugoslavije, Boro Primorac nastupao je u razdoblju od 1976. do 1982. godine te skupio 14 nastupa. Prvi nastup imao je 1976. godine protiv Tunisa (2:1) u Tunisu, 18. veljače[6], a posljednji 1980. godine protiv Italije (2:0) u Italiji, 15. studenoga[7]. Od većih reprezentativnih uspjeha, Primorac je na Olimpijskim igrama u Moskvi 1980. s Jugoslavijom osvojio četvrto mjesto u utakmici protiv domaćina, Sovjetskoga Saveza.
Individualno, Primorac je vodio francuske momčadi - Cannes i Valenciennes[8] te reprezentaciju Gvineje.
Od 1994. godine Boro Primorac je pomoćni trener te desna ruka trenera Arsène Wengera s kojim je prijatelj već više od 20 godina. S Wengerom je počeo raditi u japanskoj Nagoyi Grampusu, prije nego što su zajedno otišli, 1996. godine, u londonski Arsenal.
Prvenstvo Jugoslavije | 1978./79. |
Carev kup | 1995. | |
Japanski Superkup | 1996. |
FA Premier Liga | 1997./98. | |
FA Premier Liga | 2001./02. | |
FA Premier Liga | 2003./04. | |
FA Kup | 1998. | |
FA Kup | 2002. | |
FA Kup | 2003. | |
FA Kup | 2005. | |
FA Community Shield | 1998. | |
FA Community Shield | 1999. | |
FA Community Shield | 2002. | |
FA Community Shield | 2004. |
- Trofej poznat pod nazivom FA Community Shield, do 2002. nazivao se Charity Shields.
Primorac tečno govori sedam stranih jezika - engleski, francuski, talijanski, španjolski, portugalski, njemački i japanski jezik. Oni koji su radili s njime u Arsenalu, opisuju ga kao šarmantnu, visoko inteligentnu osobu, osobu čije je znanje stranih jezika veće i od samog trenera Wengera i Phillipe Senderosa koji također slove za poznavatelje više stranih jezika.[9]
- ↑ 1,0 1,1 Nogometni leksikon: Primorac, Boro[mrtav link], preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 Dalmacija News Arhivirano 2012-03-31 na Wayback Machine-u, Ivan Princivali: Hajdukova zlatna generacija obilježila sedamdesete, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ „Bosanci mogu igrati u Engleskoj”. Arhivirano iz originala na datum 2011-07-06. Pristupljeno 2014-07-26.
- ↑ Nogometni leksikon: Krstičević, Mišo Arhivirano 2015-04-02 na Wayback Machine-u, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ HNK Hajduk: Sve Hajdukove službene utakmice u europskim natjecanjima, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ (en) rsssf.com: Yugoslavia National Team List of Results 1970-1979, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ (en) rsssf.com: Yugoslavia National Team List of Results 1980-1989, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ (en) rsssf.com: France - Trainers of First and Second Division Clubs, preuzeto 21. listopada 2012.
- ↑ (en) Boro Primorac - The invisible man in Arsène's team Arhivirano 2011-07-07 na Wayback Machine-u, preuzeto 21 listopada 2012.