Sovjetskaja Gavanj
Sovjetskaja Gavanj
Советская Гавань | |
---|---|
Koordinate: 48°58′N 140°17′E / 48.967°N 140.283°E | |
Država | |
Federalni kraj | Habarovski kraj |
oblast | Sovjetskaja Gavanj |
Vlast | |
- gradonačelnik | Pavel Borovski |
Površina | |
- Ukupna | 61.64 km² [1] |
Stanovništvo (2016.) | |
- Grad | 25,147[1] |
- Gustoća | 408 stan. / km²[1] |
Vremenska zona | UTC+11 (UTC) |
Poštanski broj | 682880 |
Karta | |
Sovjetskaja Gavanj (ruski: Советская Гавань) je lučki grad na Dalekom istoku Rusije u Habarovskom kraju od 25,147 stanovnika. [1]
Sovjetskaja Gavanj je jedna od glavnih pomorskih baza Ruske Pacifičke flote na Dalekom istoku.[2], zbog tog je i zatvoreni grad za strance.[3]
Sovjetskaja Gavanj leži u dubokom zaljevu Tatarskog tjesnaca, dijelu Ohotskog mora, udaljena oko 600 km sjeveroistočno od administrativnog centra Regiije Habarovska. [3]
Sovjetskaja Gavanj, što znači Sovjetska luka, je novo naselje nastalo tek krajem 19. vijeka.
Prvo naselje u tom zaljevu Konstatinovski post (Константиновский пост) osnovao je 1853. admiral Genadij Neveljskoj, zatim je carska vojska poslala kapetana Budiševa, da ispita teren i šume u tom kraju. Od 1863. dozvoljena je sječa i izvoz drva iz luke koja je nazvana Imperatorskoj gavanj (Carska luka).[3]
Između 1908.- 1910. sagrađena je cesta do Habarovska, a naselje je preimenovano u Narodnoje (Народное).[3]
Nakon uspostavljanja sovjetske vlasti u tom kraju 1922., mjesto je prezvano u 'Sovjetskaja Gavanj. Prema prvom popisu stanovništva u Sovjetskom Savezu iz 1926 u Sovetskaja je imala samo 169 stanovnika koji su živjeli u 25 kuća. Nakon reorganizacije Primorskog kraja 1938. Sovjetskaja je postala administrativni centar vlastitog okruga (rajona).[3]
Toliko je narastao da je već 1941. dobio status grada, od 1945. povezan je željeznicom sa Komsomolskom na Amuru, a 1948. na pistu je sletio prvi civilni avion.[3]
Od te iste godine više ne podpada administrativno pod Primorski već u Habarovski kraj.[3]
Pored pomorske baze privreda grada bazira se na luci, ribarstvu, drvoj industiji i popravku brodova u brodogradilištu.[3]
- Službene stranice grada Arhivirano 2012-07-12 na Wayback Machine-u (ru)