Наташа Вучковић
Наташа Вучковић | |
---|---|
Лични подаци | |
Датум рођења | 11. јануар 1967. |
Место рођења | Загреб, СР Хрватска, СФР Југославија |
Пребивалиште | Београд, Србија |
Универзитет | Правни факултет Универзитета у Београду |
Професија | адвокат |
Политичка каријера | |
Политичка странка | Демократска странка (1990–1994; 2004–2020) Демократски центар (1996–2004) |
Наташа Вучковић (Загреб, 11. јануар 1967) српски је адвокат, бивша посланица Демократске странке у Народној скупштини и председница Ресорног одбора Демократске странке за спољне послове и европске интеграције.
Биографија
[уреди | уреди извор]Вучковићева је рођена у Загребу, диплому Правног факултета стекла је у Београду, 1990. године, а постала је адвокат 1994. године. У Нансију у Француској је 2006. године стекла и диплому специјалисте за европско право.[1] Њен отац Слободан Вучковић је такође био адвокат и члан Демократске странке[2] .
Вучковићева течно говори француски и енглески језик.
Политичка каријера
[уреди | уреди извор]Године 1991. била је на пракси у Конгресу Сједињених Држава, у оквиру програма "Central and Eastern European Internship in the U.S. Congress". У Канади је била учесник "Међународног тренинг програма за људска права", 1996. године, а 2005. године на међународном специјалистичком програму "Организација парламентарног рада" који је организован у склопу француске Националне школе за администрацију и Националне скупштине Републике Француске. Политички активна у Демократској странци била је у периоду од 1990. до 1994. године. Током тог периода била је секретар за међународну сарадњу Демократске странке од 1991. до 1994. године и секретар Председништва странке. Вучковићева је у периоду од 2001. до 2003. године била саветник за међународну сарадњу у кабинету Председника скупштине Србије и Црне Горе, док је од 2003. године била посланички кандидат на листи Демократске странке, а од 2004. године на изборима изабрана је за одборницу Скупштине града Београда. Потпредседница Демократске странке била је у два мандата (2012−2014, 2014−2016)[1].
Једна је од оснивача Фонда Центар за демократију, невладину организацију за развој цивилног друштва. Од оснивања центра 1994. године, Вучковићева обавља функцију генералног секретара. Године 1996. била је један од оснивача Демократског центра, а од његовог уједињења са Демократском странком постала је члан Извршног одбора у тој партији. На скупштини странке 2006. године постала је члан Главног одбора[1].
У четири сазива била је посланица у Народној скупштини Републике Србије и то : 2007−2008, 2008−2012, 2012−2014, 2014−2016. и од 2016. године до данас. Током свих мандата у Народној скупштини, била је чланица Одбора за спољне послове, Одбора за европске интеграције и Административног одбора и председница Одбора за европске интеграције[3].
Била је на функцији потпредседнице Парламентарне скупштине Савета Европе током 2012. године, а од јануара 2013. године изабрана је на функцију председнице Комитета за Пословник и унутрашња питања Парламентарне скупштине Савета Европе, на којој је и данас[1].
На парламентарним изборима за посланике скупштине Србије 24. априла 2016. године, изабрана је за посланицу[3].
Тренутно обавља функцију потпредседника општинског одбора Демократске странке београдске општине Савски венац.
У јануару од стране француског амбасадора у Србији. 2014[4] . године добила је Орден националног реда за заслуге у рангу витеза од 24. априла 2017. године у Савету Европе уручено јој је признање за десетогодишњи допринос раду Парламентарне скупштине Савета Европе и додељен јој је статус почасног члана[5][3].
Септембра 2020. године искључена је из Демократске странке.[6]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г „Биографија Наташе Вучковић”. Демократска странка. Архивирано из оригинала 05. 11. 2017. г.
- ^ „Деца наследила очеве у посланичким клупама”. Политика. Приступљено 6. 1. 2012.
- ^ а б в „Učila od oca - Nataša Vučković”. danas.rs. Приступљено 11. 12. 2015.
- ^ „Nataši Vučković francuski orden”. Политика. Приступљено 24. 1. 2014.
- ^ „Nataši Vučković priznanje Saveta Evrope”. Радио Телевизија Србије. Приступљено 25. 4. 2017.
- ^ Izbačena još 53 člana iz Demokratske stranke