HU Velorum
HU Velorum | |
| |
Observationsdata Epok: J2000.0 | |
---|---|
Stjärnbild | Seglet |
Rektascension | 08t 35m 20,65525s[1] |
Deklination | -45° 10′ 35,1545″[1] |
Astrometri | |
Avstånd | 959 +248−163 lå (294 +76−50[2] pc) |
Andra beteckningar | |
HU Velorum, PSR J0835-4510, PSR B0833-45, 4U 0833-45, 2CG 263-02, 2E 0833.6-4500, 3EG J0834-4511, H 0833-450, INTEGRAL1 5, SNR G263.6-02.8, 2E 2014, IERS B0833-450, 1RXS J083520.6-451035[3] |
HU Velorum eller Vela Pulsar är en radio-, optisk, röntgen- och gammastrålande pulsar förbunden med Vela Supernova-resten i norra delen av stjärnbilden Seglet. Dess överordnade supernova av typ II exploderade för cirka 11 000–12 300 år sedan och befann sig då på ett avstånd av cirka 800 ljusår från solen. Den har en skenbar magnitud av ca 15[3] och kräver ett teleskop med kamera för att kunna observeras. Baserat på parallaxmätning med Hubbleteleskopet beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 960 ljusår (294 parsek) från solen.
Observation
[redigera | redigera wikitext]Glitcher är plötsliga ökningar av rotationen hos pulsarer och Vela är den mest kända av alla glitchande pulsarer, med glitcher som inträffar i genomsnitt vart tredje år. De är för närvarande (2022) inte förutsägbara.[4]
Den 12 december 2016 observerades Vela för första gången direkt med ett radioteleskop (26 meters-teleskopet vid Mount Pleasant Radio Observatory) att glitcha tillräckligt mycket för att kunna se enskilda pulser. Denna observation visade att pulsaren nollställdes (det vill säga pulserade inte) för en puls, med pulsen före mycket bred och de två följande pulserna med låg linjär polarisation.[5] Det visade sig också att glitchprocessen tog under fem sekunder att inträffa och gjorde det möjligt att uppskatta pulsarens fysiska egenskaper.[6][7][4]
Den 22 juli 2021 inträffade en ny glitch och som ett resultat minskade pulsarens period med cirka en miljondel.[8]
Statistiskt sett är nästan en procent av den långsiktiga rotationsnedgången av pulsaren omvänd i uppgångsglitcher, en bråkdel som också observeras i andra övervakade pulsarer.[9][4] Noggrann uppskattning av glitchaktiviteten och dess osäkerhet kräver statistiska verktyg utöver den enkla linjära regressionen.[10]
Sambandet mellan Vela Pulsar och Vela Supernova-resten, som fastställdes av astronomer vid University of Sydney 1968,[11] var ett direkt observationsbevis på att supernovor bildar neutronstjärnor.
Studier utförda av Kellogg et al. med rymdteleskopet Uhuru 1970–71 visade att Vela Pulsar och Vela X är separata men rumsligt relaterade objekt. Termen Vela X användes för att beskriva hela supernovaresten.[12] Weiler och Panagia fastställde 1980 att Vela X faktiskt är en pulsarvindnebulosa, innesluten i den svagare supernovaresten och driven av energi som frigörs av pulsaren.[13]
Nomenklatur
[redigera | redigera wikitext]Pulsaren kallas ibland Vela X, men detta fenomen är separat från antingen pulsaren eller Vela X-nebulosan. En radioundersökning av Vela-Puppis-regionen gjordes med Mills Cross-teleskopet 1956–57 och identifierade tre starka radiokällor: Vela X, Vela Y och Vela Z. Dessa källor ligger observationsmässigt nära Puppis A-supernovaresten, som är också en stark röntgen- och radiokälla.[14]
Varken pulsaren eller någon av de associerade nebulosorna bör förväxlas med Vela X-1, en observationsmässigt nära men obesläktad röntgendubbelstjärna med hög massa.
Egenskaper
[redigera | redigera wikitext]Vela Pulsar är den starkast lysande pulsaren (inom radiofrekvensbandet) på himlen och roterar 11 gånger per sekund[15] (det vill säga en period på 89,33 millisekunder – den kortaste kända vid tiden för upptäckten) och kvarlevan från supernovaexplosionen uppskattas att röra sig utåt med 1 200 km/s.[16] Den har den tredje ljusaste optiska komponenten av alla kända pulsarer (V = 23,6 mag)[17] som pulserar två gånger för varje enskild radiopuls. Vela-pulsaren är det ljusaste ihållande objektet på gammahimlen med hög energi.
Pulserande emission upp till 20 TeV har uppmätts från Vela-pulsaren och tillsammans med Crab-pulsaren vid 1,5 TeV[18] är de enda två kända pulsarerna med emission i detta energiområde.[19]
-
Cykel av pulserad gammastrålning från Vela Pulsar
-
Vela Pulsars position i Vintergatan
-
Video bestående av åtta bilder av Velas partikelstrålning, sluten loop
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Vela Pulsar, 16 januari 2024..
Noter
[redigera | redigera wikitext]- ^ [a b] "NAME Vela Pulsar". SIMBAD. Centre de données astronomiques de Strasbourg. Hämtad 9 januari 2013.
- ^ Caraveo, P. A.; De Luca, A.; Mignani, R. P.; Bignami, G. F. (November 2001). "The Distance to the Vela Pulsar Gauged with Hubble Space Telescope Parallax Observations". Astrophys. J. 561 (2): 930–937. arXiv:astro-ph/0107282. Bibcode:2001ApJ...561..930C. doi:10.1086/323377. S2CID 119069765.
- ^ [a b] https://simbad.cds.unistra.fr/simbad/sim-id?Ident=NAME+Vela+Pulsar. Hämtad 2024-02-29.
- ^ [a b c] Antonelli, Marco; Montoli, Alessandro; Pizzochero, Pierre (November 2022), Insights into the physics of neutron star interiors from pulsar glitches, pp. 219–281, retrieved 25 September 2023
- ^ Palfreyman, J.; Dickey, J. M.; Hotan, A.; Ellingsen, S.; van Straten, W. (April 2018). "Alteration of the magnetosphere of the Vela pulsar during a glitch". Nature. 556 (7700): 219–222. Bibcode:2018Natur.556..219P. doi:10.1038/s41586-018-0001-x. PMID 29643483. S2CID 4708813.
- ^ Ashton, G. "Rotational evolution of the Vela pulsar during the 2016 glitch".
- ^ Montoli, Alessandro; Antonelli, Marco; Magistrelli, Fabio; Pizzochero, Pierre (October 2020). "Bayesian estimate of the superfluid moments of inertia from the 2016 glitch in the Vela pulsar". Astronomy & Astrophysics. 642: A223. arXiv:2005.01594. doi:10.1051/0004-6361/202038340. ISSN 0004-6361.
- ^ V. Sosa-Fiscella; E. Zubieta; S. del Palacio; F. Garcia; et al. (23 July 2021). "A new Glitch in the Vela Pulsar (PSR B0833-45/PSR J0835-4510)". The Astronomer's Telegram. Hämtad 24 juli 2021.
- ^ McKenna, J.; Lyne, A. G. (January 1990). "PSR1737–30 and period discontinuities in young pulsars". Nature. 343 (6256): 349–350. doi:10.1038/343349a0. ISSN 1476-4687.
- ^ Montoli, Alessandro; Antonelli, Marco; Haskell, Brynmor; Pizzochero, Pierre (5 January 2021). "Statistical estimates of the pulsar glitch activity". Universe. 7 (1): 8. doi:10.3390/universe7010008. hdl:2434/903235. ISSN 2218-1997.
- ^ Large, M. I.; Vaughan, A. E.; Mills, B. Y. (October 1968). "A Pulsar Supernova Association?". Nature. 20 (5165): 340–341. Bibcode:1968Natur.220..340L. doi:10.1038/220340a0. S2CID 32855796.
- ^ Kellogg, E.; Tananbaum, H.; Harnden, F. R. Jr.; Gursky, H.; Giacconi, R.; Grindlay, J. (August 1973). "The X-ray Structure of the Vela X Region Observed from Uhuru". The Astrophysical Journal. 183: 935–940. Bibcode:1973ApJ...183..935K. doi:10.1086/152279.
- ^ Weiler, K. W.; Panagia, N. (October 1980). "Vela X and the Evolution of Plerions". Astronomy and Astrophysics. 90 (3): 269–282. Bibcode:1980A&A....90..269W.
- ^ Rishbeth, H. (December 1958). "Radio Emission from the Vela-Puppis Region". Australian Journal of Physics. 11 (4): 550–563. Bibcode:1958AuJPh..11..550R. doi:10.1071/PH580550.
- ^ Manchester, R. N.; Hobbs, G. B.; Teoh, A.; Hobbs, M. (August 2005). "ATNF Pulsar Catalogue: J0835-4510". VizieR On-line Data Catalog. Bibcode:2005yCat.7245....0M.
- ^ Lyne, Andrew G.; Graham-Smith, Francis (1998). Pulsar Astronomy (2nd ed.). Cambridge University Press. ISBN 0-521-59413-8.
- ^ Mignani, R. P.; Zharikov, R. P.; Caraveo, P. A. (October 2007). "The Optical Spectrum of the Vela Pulsar". Astronomy and Astrophysics. 473 (3): 891–896. arXiv:0707.2036. Bibcode:2007A&A...473..891M. doi:10.1051/0004-6361:20077774. S2CID 15433523.
- ^ The H.E.S.S. Collaboration; Aharonian, F.; Benkhali, F. Ait; Aschersleben, J.; Ashkar, H.; Backes, M.; Martins, V. Barbosa; Batzofin, R.; Becherini, Y.; Berge, D.; Bernlöhr, K.; Bi, B.; Böttcher, M.; Boisson, C.; Bolmont, J.; et al. (5 October 2023). "Discovery of a radiation component from the Vela pulsar reaching 20 teraelectronvolts". Nature Astronomy. arXiv:2310.06181. doi:10.1038/s41550-023-02052-3. ISSN 2397-3366.
- ^ The H.E.S.S. Collaboration; Aharonian, F.; Benkhali, F. Ait; Aschersleben, J.; Ashkar, H.; Backes, M.; Martins, V. Barbosa; Batzofin, R.; Becherini, Y.; Berge, D.; Bernlöhr, K.; Bi, B.; Böttcher, M.; Boisson, C.; Bolmont, J. (5 October 2023). "Discovery of a radiation component from the Vela pulsar reaching 20 teraelectronvolts". Nature Astronomy. arXiv:2310.06181. doi:10.1038/s41550-023-02052-3. ISSN 2397-3366.
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör HU Velorum.
- Vela Pulsar at SIMBAD
- Vela Pulsar at NASA/IPAC Extragalactic Database
|