Празноглавецът
Празноглавецът | |
El Gran Calavera | |
Режисьори | Луис Бунюел |
---|---|
Продуценти | Оскар Дансихерс Фернандо Солер |
Сценаристи | Жанет Алкориса Луис Алкориса |
Базиран на | „Празноглавецът“ от Адолфо Торадо |
В ролите | Фернандо Солер Росарио Гранадос Андрес Солер Рубен Рохо Густаво Рохо |
Музика | Мануел Есперон |
Оператор | Есекиел Караско |
Монтаж | Карлос Савидж |
Филмово студио | „Ultramar Films“ |
Жанр | Комедия |
Премиера | 25 ноември 1949 г. |
Времетраене | 92 минути |
Страна | |
Език | Испански |
Външни препратки | |
IMDb Allmovie |
„Празноглавецът“ (на испански: El Gran Calavera) е мексикански филм от 1949 година, комедия на режисьора Луис Бунюел по сценарий на Жанет и Луис Алкориса, базиран на едноименната пиеса от Адолфо Торадо.[1]
В центъра на сюжета е глава на богато семейство, чиито роднини се опитват да променят хедонистичните му навици, убеждавайки го, че е заплашен от разорение. Главните роли се изпълняват от Фернандо Солер, Росарио Гранадос, Андрес Солер, Рубен Рохо, Густаво Рохо.[2]
Продукция
[редактиране | редактиране на кода]Празноглавецът е първият успешен филм на Бунюел след продължително прекъсване в работата му. Продуцентът Оскар Дансихерс, с когото работи в няколко неудачни опита в предходните години, го свързва с актьора и режисьор Фернандо Солер, една от най-дълголетните фигури в историята на мексиканското кино.[3] Макар че Солер обикновено предпочита сам да режисира филмите си, той решава, че съчетаването на двете дейности ще е твърде трудно за адаптацията на пиесата на Адолфо Торадо, затова се обръща към Дансихерс да намери човек, който да поеме техническата страна на режисьорската работа.[4] Бунюел се възползва от тази възможност и обяснява: „Забавлявах се с монтажа, конструкциите, ъглите... Всичко това ме интересуваше, защото все още бях чирак в така нареченото 'нормално' кино.“[4]
В резултат на работата си по този филм Бунюел разработва техника за евтино и бързо създаване на филми, ограничавайки се до 125 дубъла.[5] „Празноглавецът“ е завършен за 16 дни на стойност 400 хиляди песо (около 46 хиляди тогавашни долара).[6] Филмът е описван като „весела пародия на мексиканския новобогаташ... дива суматоха с объркана самоличност, фалшиви сватби и неуспешни самоубийства“[7] и се превръща в голям търговски успех в Мексико.[8]
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ www.imdb.com
- ↑ www.allmovie.com
- ↑ Stock 1997, с. 213.
- ↑ а б Cine Club – Cine Mexicano 2012.
- ↑ Schreiber 2008, с. 73.
- ↑ Acevedo-Muñoz 2003, с. 52.
- ↑ Harvard Film Archive 2012.
- ↑ Dent 2002, с. 28.
- Цитирани източници
- Acevedo-Muñoz, Ernesto R. Buñuel and Mexico: The Crisis of National Cinema. Berkeley and Los Angeles, University of California Press, 2003. ISBN 0-520-23952-0. (на английски)
- El gran calavera (1949) // Más de Cien Años de Cine Mexicano. Cine Club – Cine Mexicano, 2012. Архивиран от оригинала на 2012-04-21. Посетен на 16 август 2012. (на испански)
- Dent, David W. Encyclopedia of Modern Mexico. Lanham MD, Scarecrow Press, 2002. ISBN 0-8108-4291-2. (на английски)
- Buñuel: The Beginning and the End // Harvard Film Archive, 2012. Архивиран от оригинала на 2015-05-30. Посетен на 31 юли 2012. (на английски)
- Schreiber, Rebecca M. Cold War Exiles in Mexico: U.S. Dissidents and the Culture of Critical Resistance. Minneapolis, Univ of Minnesota Press, 2008. ISBN 978-0-8166-4308-0. (на английски)
- Stock, Ann Marie. Framing Latin American Cinema: Contemporary Critical Perspectives. Minneapolis, University of Minnesota Press, 1997. ISBN 0-8166-2972-2. (на английски)
|