Anthony Doyle
Aparença
Nom original | (en) Tony Doyle | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Biografia | |||||||
Naixement | (en) Anthony Paul Doyle 19 maig 1958 Ashford (Anglaterra) | ||||||
Mort | 30 abril 2023 | ||||||
Causa de mort | càncer de pàncrees | ||||||
Nacionalitat | |||||||
Formació | Salesian School, Chertsey (en) | ||||||
Alçada | 1,85 m | ||||||
Pes | 79 kg | ||||||
Activitat | |||||||
Ocupació | ciclista | ||||||
Nacionalitat esportiva | Anglaterra | ||||||
Esport | ciclisme en pista ciclisme de competició | ||||||
| |||||||
Participà en | |||||||
Principals triomfs | |||||||
Curses d'un dia | (1980) | ||||||
Premis |
Medaller | |||
---|---|---|---|
Competint per | |||
Ciclisme | |||
Campionat del Món en pista | |||
Or | Besançon 1980 | Persecució individual | |
Plata | Barcelona 1984 | Persecució individual | |
Plata | Bassano del Grappa 1985 | Persecució individual | |
Or | Colorado Springs 1986 | Persecució individual | |
Plata | Viena 1987 | Puntuació | |
Bronze | Viena 1987 | Persecució individual | |
Plata | Gant 1988 | Persecució individual |
Anthony "Tony" Doyle, (Ashford, Surrey, 19 de maig de 1958 - 30 d'abril de 2023) fou un ciclista britànic, professional del 1980 al 1995.[1] Combinà el ciclisme en pista amb la ruta, però fou en pista on va obtenir els millors resultats. Fou doble Campió de Món en persecució, i va obtenir vint-i-set victòries en curses de sis dies.[2]
El 1980, com a ciclista amateur, va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on fou setè en la prova de persecució per equips del programa de ciclisme.[2]
Un càncer de pàncrees, diagnosticat tan sols un mes abans, li va provocar la mort als 64 anys.[3]
Palmarès en pista
[modifica]- 1980
- 1983
- 1r als Sis dies de Berlín (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Dortmund (amb Danny Clark)
- 1984
- 1985
- 1r als Sis dies de Bremen (amb Gary Wiggins)
- 1r als Sis dies de Maastricht (amb Danny Clark)
- 1986
Campió del Món en Persecució individual
- 1r als Sis dies de Berlín (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Dortmund (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Launceston (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Grenoble (amb Francesco Moser)
- 1r als Sis dies de Gant (amb Danny Clark)
- 1987
- 1r als Sis dies de Maastricht (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Bassano del Grappa (amb Moreno Argentin i Roman Hermann)
- 1988
- Campió d'Europa de Madison (amb Danny Clark)
- Campió d'Europa en Òmnium Endurance
- 1r als Sis dies de Berlín (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Dortmund (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Bremen (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Rotterdam (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de París (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Münster (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Múnic (amb Danny Clark)
- 1989
- Campió d'Europa de Madison (amb Danny Clark)
- 1r als Sis dies de Colònia (amb Danny Clark)
- 1990
- 1r als Sis dies de Múnic (amb Danny Clark)
- 1991
- 1r als Sis dies de Gant (amb Etienne De Wilde)
Palmarès en ruta
[modifica]- 1979
- 1r al Circuit des Mines
- 1981
- 1r als Girvan Three Day i vencedor d'una etapa
- 1r al Yorkshire Classic i vencedor d'una etapa
- 1982
- 1r als Girvan Three Day i vencedor d'una etapa
- 1986
- 1r al Ron Kitching Classic i vencedor d'una etapa
- 1989
- Vencedor d'una etapa de la Milk Race
Referències
[modifica]- ↑ «DOYLE Tony (Anthony Paul)». [Consulta: 29 desembre 2023].
- ↑ 2,0 2,1 «Olympedia – Tony Doyle». [Consulta: 29 desembre 2023].
- ↑ «Tony Doyle: British former world champion track cyclist dies aged 64». BBC Sport, 05-05-2023 [Consulta: 5 maig 2023].