Roger Raveel
Aparença
Biografia | |
---|---|
Naixement | 15 juliol 1921 Machelen (Bèlgica) |
Mort | 30 gener 2013 Deinze (Bèlgica) |
Causa de mort | pneumònia |
Nacionalitat | Bèlgica |
Activitat | |
Camp de treball | Pintura |
Lloc de treball | Machelen |
Ocupació | Pintor, gràfic, escultor |
Activitat | (Floruit: 1973 |
Participà en | |
27 juny 1968 | documenta 4 |
Obra | |
Localització dels arxius | |
Altres | |
Títol | Cavaller (1995) |
Premis
| |
Lloc web | Museu Roger Raveel |
Roger Raveel va ser un pintor, escultor i gràfic belga. Va néixer el 15 de juliol de 1921 a Machelen-aan-de-Leie (Zulte) i va morir el 30 de gener de 2013 a Deinze. Va estudiar a l'acadèmia municipal de Deinze i a l'Acadèmia Reials de Belles Arts de Gant.[1] El seu estil va evolucionar de la pintura abstracta fins a la figurativa. A l'estació «Merode» del metro de Brussel·les ha fet una pintura mural monumental.[2]
Obres
[modifica]- Genesis (1984), 33 estampes que il·lustren 33 poemes d'Hugo Claus
- Galeria d'obres del Museu Raveel a MachelenArxivat 2012-11-08 a Wayback Machine.
Reconeixement
[modifica]- 1958, 1960, Prijs voor de Jonge Belgische Schilderkunst (Premi de la Pintura Jova de Bèlgica)
- 1962: Europaprijs (1962),
- 1982 Internationale Joost vanden Vondelprijs (Premi internacional Joost van den Vondel),
- 1992 Gouden Erepenning van de Vlaamse Raad (Medalla d'or del Consell de Flandes)
- 1996 Premi Van Acker
- El 1995, el rei dels belgues Balduí l'anobli amb el títol de cavaller.[3]
- El 1999 va inaugurar-se el Museu Raveel a la seva vila natal, dissenyat per l'arquitecte Stéphane Beel.[4]
Referències
[modifica]- ↑ Roger Raveel» Arxivat 2014-03-30 a Wayback Machine., fitxa biogràfica al Nederlands Instituuut voor Kunstgeschiedenis (RKD) (Institut neerlandès d'història de l'art)
- ↑ «Obituary: Belgian Painter Roger Raveel (1921-2013)» (anglès), The Bulletin, 30 de gener del 2013
- ↑ «De Kunstenaar» Arxivat 2014-03-30 a Wayback Machine., fitxa biogràfica al web del Museu Raveel
- ↑ Fidela Frutos Schwöbel & Jaume Valor, «Mitgeres - Party Wals», Quaderns d'arquitectura i d'Urbanisme, pàgines 30-31