Bad Säckingen
Bad Säckingen | |
---|---|
Poloha | |
Souřadnice | 47°33′12″ s. š., 7°56′50″ v. d. |
Nadmořská výška | 291 m n. m. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | |
Spolková země | Bádensko-Württembersko |
Vládní obvod | Freiburg |
Zemský okres | Waldshut |
Bad Säckingen | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Rozloha | 25,3 km² |
Počet obyvatel | 17 195 (2017) |
Hustota zalidnění | 678,6 obyv./km² |
Správa | |
Oficiální web | www |
Telefonní předvolba | 07761 |
PSČ | 79713 |
Označení vozidel | WT |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bad Säckingen je lázeňské město v zemském okrese Waldshut v Bádensku-Württembersku. Leží v nejjižnějším cípu Německa, asi 30 km západně od Basileje na pravém břehu Rýna, který zde tvoří hranici se Švýcarskem. V roce 2017 bylo ve městě registrováno 17 195 obyvatel.[1]
Historie
[editovat | editovat zdroj]Dějiny obce jsou svázány se zdejším klášterem, který se poprvé připomíná roku 878 jako Sacinga. To je patrně zkomolené jméno římské osady Sanctio, kterou zmiňuje nejstarší pramen zdejších dějin, Legenda o svatém Fridolínovi z roku 970. Klášter na ostrově v řece podle této legendy založil v 6. nebo 7. století svatý Fridolín, misionář irského původu, s podporou franckého krále Chlodvíka I. nebo Chlodvíka II. (639–658). Mužský klášter brzy zanikl, ale mezi abatyšemi ženského kláštera se vyskytují i osoby z merovejského, karlovského i ottónského rodu.
Románský kostel svatého Fridolína nahradil počátkem 11. století starší ottónskou stavbu a ve 12. století k ní přibyly dvě věže v průčelí. Kostel o délce asi 65 m měl v té době už rozměry současné stavby. Ve 13. století se objevuje název Seconis a klášter i obec převzal rod Habsburků. Roku 1275 vypukl v domě pekaře požár, který zničil téměř celou obec i klášter včetně jeho archivu a knihovny. Jen ostatky svatého Fridolína se podařilo zachránit. Oprava trvala několik let, ale po dalším požáru byl v letech 1343–1360 postaven nový trojlodní gotický kostel s dlouhým chórem a z románské stavby zůstala pouze krypta a dolní části věží.
V 16. století byly přestavěny věže, v létech 1698–1701 byla loď nově zaklenuta, přistavěny boční kaple a celý interiér dostal bohatou barokní freskovou i štukovou výzdobu. Roku 1727 bylo rozšířeno a barokně přestavěno průčelí a po dalším požáru roku 1751 byly obnoveny věže i střechy, fresky i štuky. Věže jsou vysoké 57 metrů, na severní visí jediný zvon Fridolin o váze 3500 kg z roku 1753, v jižní věži je šest zvonů z roku 1952. Varhany z roku 1993 mají tři manuály, pedál a 57 rejstříků.
V 17. století bylo město i klášter několikrát vyloupeny vojáky, roku 1805 připadlo k Bádensku a roku 1806 byl zrušen i ženský klášter. Roku 1830 bylo zasypáno pravé (severní) rameno řeky, takže město přestalo stát na ostrově.
Další pamětihodnosti
[editovat | editovat zdroj]- Dřevěný krytý most přes Rýn s délkou 204 m je nejdelší v Evropě. Původní most, patrně ze 13. století, byl několikrát zničen a obnoven, současná stavba se sedmi oblouky různé délky je z roku 1699 a slouží pouze pěším a cyklistům.
- Zbytky opevnění a několik válcovitých věží.
- Kostel svatého Petra.
- Měšťanské domy ze 17.-19. století.
- Zámek Schönau z let 1600–1680, dnes městské muzeum.
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Kostel a dřevěný most ze švýcarské strany
-
Kostel sv. Fridolína od JZ
-
Kostel sv. Fridolína, interiér k východu
-
Kostel sv. Fridolína, půdorys
-
Zámek Schönau
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bad Säckingen na německé Wikipedii.
- ↑ Bevölkerung, Gebiet und Bevölkerungsdichte: Stadt Bad Säckingen (Kreis Waldshut) [online]. Baden-Württemberg Statistisesch Landesamt [cit. 2019-03-23]. Dostupné online. (německy)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Bad Säckingen na Wikimedia Commons (německy)
- Stránky města Bad Säckingen
- Stadtgeschichte 1
- Stadtgeschichte 2
- Bad Säckingen na stránkách o architektuře