Fenobukarb
Vzhled
Fenobukarb | |
---|---|
Strukturní vzorec fenobukarbu | |
Obecné | |
Systematický název | [2-(butan-2-yl)fenyl]-methylkarbamát |
Triviální název | fenobukarb |
Anglický název | Fenobucarb (2-Butan-2-ylphenyl) N-methylcarbamate 2-(1-methylpropyl)phenol methylcarbamate 2-(1-methylpropyl)phenyl methylcarbamate 2-sec-Butylphenyl N-methylcarbamate BPMC; fenocarb |
Sumární vzorec | C12H17NO2 |
Vzhled | světle žlutá nebo světle červená kapalina |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 3766-81-2 |
PubChem | 19588 |
ChEBI | 34304 |
SMILES | O=C(Oc1ccccc1C(C)CC)NC |
InChI | InChI=1S/C12H17NO2/c1-4-9(2)10-7-5-6-8-11(10)15-12(14)13-3/h5-9H,4H2,1-3H3,(H,13,14) 1/C12H17NO2/c1-4-9(2)10-7-5-6-8-11(10)15-12(14)13-3/h5-9H,4H2,1-3H3,(H,13,14) |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 207,27 g/mol |
Rozpustnost ve vodě | nerozpustný |
Bezpečnost | |
[1] Varování[1] | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Fenobukarb (systematický název 2-(butan-2-yl)fenyl N-methylkarbamát) je karbamátový insekticid. Jedná se o světle žlutou nebo světle červenou kapalinu nerozpustnou ve vodě.
Pro člověka je mírně toxický.[2][3][4]
Použití
[editovat | editovat zdroj]Fenobukarb se používá jako zemědělský insekticid na rýži a bavlníku.
Smrtelná dávka
[editovat | editovat zdroj]Smrtelná dávka (LD50) pro myší samce je 340 mg/kg a u krysích samců činí 410 mg/kg.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Fenobukarb na Wikimedia Commons
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Fenobucarb na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Fenobucarb. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Takahashi, HIROAKI. Potentiated Toxicity of 2-sec-Butylphenyl Methylcarbamate (BPMC). Toxocological Sciences. 1984, s. 718–723. DOI 10.1093/toxsci/4.5.718.
- ↑ Oregon State University, toxicology sheet
- ↑ Fenobucarb - toxicity, ecological toxicity and regulatory information [online]. Pesticide Action Network, North America [cit. 2011-10-18]. Dostupné online.