Giuseppe Mercalli
Giuseppe Mercalli | |
---|---|
Giuseppe Mercalli na úpatí Vesuvu | |
Narození | 21. května 1850 Milán |
Úmrtí | 19. března 1914 (ve věku 63 let) Neapol, |
Místo pohřbení | Neapol |
Alma mater | Neapolská univerzita Fridricha II. |
Povolání | seismolog, vulkanolog, vysokoškolský učitel a geolog |
Zaměstnavatel | Neapolská univerzita Fridricha II. |
Nábož. vyznání | katolická církev |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Giuseppe Mercalli (21. května 1850 Milán – 19. března 1914 Neapol) byl italský seismolog, vulkanolog, římskokatolický duchovní a autor po něm pojmenované Mercalliho stupnice sloužící k určení intenzity zemětřesení.
Život
[editovat | editovat zdroj]Po svém vysvěcení studoval Mercalli u Antonia Stoppaniho geologii. Poté se stal profesorem na semináři v Miláně a Domodossole. V roce 1892 odešel na Univerzitu v Catanii, kde přednášel mineralogii a geologii, od roku 1892 přednášel vulkanologii na Neapolské univerzitě. Mezi jeho žáky byli například Giuseppe Moscati a Achille Ratti (pozdější papež Pius XI.). Od roku 1911 až do své smrti v roce 1914 byl ředitelem nejstarší vulkanologické observatoře na světě – Osservatorio Vesuviano.
V roce 1889 vydal Mercalli knihu Aktivní vulkány Země. V roce 1902 sestavil stupnici ke kategorizaci zemětřesení podle intenzity, zveřejnil ji v roce 1903.
Giuseppe Mercalli také pozoroval výbuchy vulkánů Stromboli a Vulcano na Liparských ostrovech. Jeho popis těchto erupcí dal název dvěma typům sopečných erupcí, které užívá Indexu sopečné výbušnosti: stupeň č. 1 – strombolská erupce a č. 2 – vulkánská erupce. Mercalli také fotografoval Vesuv bezprostředně po erupci v roce 1906.
Giuseppe Mercalli zemřel za nejasných okolností ve svém domě, nejspíše poté, co v noci při vědecké práci na sebe převrátil petrolejovou lampu.[1] Jeho tělo bylo ohořelé nalezeno druhý den v posteli s přikrývkou, kterou se nejspíš snažil oheň uhasit. Podle jiné verze spíše šlo o loupežnou vraždu s požárem sloužícím k zakrytí stop, podle úřadů z bytu zmizela hotovost činící v přepočtu asi 1400 dolarů.
Dílo
[editovat | editovat zdroj]Mercalli navrhl dvě stupnice k měření intenzity zemětřesení, obě byly modifikací Rossiho-Forelovy stupnice. První,[2] dnes téměř zapmenutá, měla šest stupňů zatímco Rossiho–Forelova stupňů deset.[3] Druhá stupnice, známá jako Mercalliho stupnice, byla desetistupňová a její popis upřesňoval Rossiho–Forelovu stupnici.[4]
- výběr
- I vulcani attivi della Terra (1889) – Aktivní vulkány Země, studie zemětřesení: Casamicciola (1883), Isole Pontine (1892) a Messina (1908).
- Studie o sopkách Vesuv, Stromboli a Vulcano
- I vulcani e i fenomeni vulcanici in Italia (Milano, Francesco Vallardi, 1883), třetí svazek Geologia d'Italia
- Il terremoto di Lombardia (1884)
- Il terremoto di Lecco (1887)
- Il terremoto dell'Andalusia (1897)
- I vulcani attivi della Terra (Milano 1897)
- Notizie vesuviane (1901-1907)
- Studi sui terremoti della Calabria meridionale
- Il risveglio del Vesuvio (1913)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byly použity překlady textů z článků Giuseppe Mercalli na německé Wikipedii a Giuseppe Mercalli na anglické Wikipedii.
- ↑ PROF. G. MERCALLI BURNED TO DEATH; Famous Director of Vesuvian Observatory Upsets Oil Lamp Upon Himself. The New York Times. March 20, 1914. Dostupné online.
- ↑ MERCALLI, Giuseppe. Vulcani e Fenomeni Vulcanici in Italia. Milan: Francesco Vallardi (Geologia d’Italia; sv. 3). S. 217–218.
- ↑ DAVISON, C. On scales of seismic intensity and on the construction of isoseismal lines. Bull. Seismol. Soc. Am.. 1921, s. 95–129.
- ↑ MERCALLI, Giuseppe. Sulle modificazioni proposte alla scala sismica De Rossi-Forel. Boll Soc Sismol Ital. 1902, s. 184–191.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- Paolo Gasparini: MERCALLI, Giuseppe. In: Mario Caravale (vyd.): Dizionario Biografico degli Italiani (DBI). sv. 73 (Meda–Messadaglia), Istituto della Enciclopedia Italiana, Roma 2009.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Giuseppe Mercalli na Wikimedia Commons