Sigbjørn Obstfelder
Sigbjørn Obstfelder | |
---|---|
| |
Sünniaeg | 21. november 1866 |
Surmaaeg | 29. juuli 1900 (33-aastaselt) |
Autogramm | |
| |
Sigbjørn Obstfelder (21. november 1866 Stavanger – 29. juuli 1900 Kopenhaagen) oli norra kirjanik.
Sigbjørn Obstfelder on tuntud eelkõige luuletajana. Esimese luulekogu avaldas ta 1893. aastal. Kogumikku peetakse üheks esimeseks modernistlikuks teoseks norra kirjanduses.
Tugevaid mõjutusi sai ta prantsuse luuletajalt Charles Baudelaire'ilt. Obstfelderi töid on sageli nimetatud Edvard Munchi maalide kirjanduslikuks vasteks. Obstfelder ja Munch olid sõbrad.
Suurema osa elust elas Obstfelder vaesena, vahetades tihti elukohti. Tema vaimne tervis polnud hea, tihti elas ta üle närvivapustusi.
Aastal 1898 abiellus Obstfelder taani laulja Ingeborg Weekega. Abielu kujunes lühiajaliseks ja rahutuks.
Ta suri 29. juulil 1900 Kopenhaageni haiglas Kommunehospitalet tuberkuloosi. Ta maeti Kopenhaageni Frederiksbergi kalmistule. Matusepäeval sündis tema tütar Lili.
Aastal 1917 valmis sõprade tellimusel tema hauasammas, mille tegi Gustav Vigeland.
Teosed
[muuda | muuda lähteteksti]- "Digte" ('Luuletused'), 1893
- "To novelletter" ('Kaks novelletti'), 1895
- "Korset" ('Rist', romaan), 1896
- "De røde dråber" ('Punased tilgad', näidend), 1897
- "En præsts dagbog" ('Pastori päevik, romaan), poolik, avaldati postuumselt 1900
- "Efterladte arbeider" ('Tööd pärandist'), 1903
- "Samlede skrifter I-III" ('Kogutud teosed'), 1950, sisaldab palju varem mitteavaldatud materjali
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Sigbjørn Obstfelder seisuga 5.04.2009.