Coronelin meritaistelu
Tähän artikkeliin tai sen osaan on merkitty lähteitä, mutta niihin ei viitata. Älä poista mallinetta ennen kuin viitteet on lisätty. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkelille asianmukaisia viitteitä. Lähteettömät tiedot voidaan kyseenalaistaa tai poistaa. |
Coronelin taistelu | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Osa ensimmäistä maailmansotaa | |||||||||||
Saksan laivaston osasto lähtee Valparaisosta 3. marraskuuta 1914
| |||||||||||
| |||||||||||
Osapuolet | |||||||||||
Komentajat | |||||||||||
Kreivi Maximilian von Spee | |||||||||||
Vahvuudet | |||||||||||
2 panssariristeilijää |
2 panssariristeilijää | ||||||||||
Tappiot | |||||||||||
2 panssariristeilijää |
3 haavoittunutta | ||||||||||
taistelu jatkui Falklandsaarten taistelussa |
Coronelin taistelu käytiin Saksan keisarikunnan laivaston Itä-Aasian laivueen ja Britannian kuninkaallisen laivaston osaston välillä Tyynellämerellä osana ensimmäistä maailmansotaa 1. marraskuuta 1914. Corenel-nimisen chileläisen satamakaupungin edustalla käyty taistelu päättyi saksalaisten murskavoittoon, mutta britit saivat pian kostonsa Falklandsaarten meritaistelussa.
Saksalainen vara-amiraali Maximilian von Spee komensi Saksan Itä-Aasian laivuetta, jonka tukikohta Kiinan Tsingtaossa joutui japanilaisten haltuun syyskuussa 1914. Vara-amiraali von Spee oli sodan syttyessä merellä. Hänen osastoonsa kuuluivat modernit panssariristeilijät SMS Scharnhorst ja SMS Gneisenau sekä kevyet risteilijät SMS Nürnberg, SMS Leipzig ja SMS Dresden. Japanin ja Australian laivastoja taitavasti kartellut risteilijäosasto muodosti vakavan uhan ympärysvaltojen merenkululle Tyynellämerellä.
Risteilijöitä etsimään lähetettiin myös brittiläinen Länsi-Intian laivastoasema kontra-amiraali Christopher Cradockin komennossa. Tähän osastoon kuuluivat vanhentuneet panssariristeilijät HMS Good Hope ja HMS Monmouth, moderni kevyt risteilijä HMS Glasgow ja apuristeilijä HMS Otranto. Taistelulaiva HMS Canopus ja panssariristeilijä HMS Kent olivat tulossa osastolle vahvistukseksi, mutta ne eivät ehtineet tavoittaa Cradockin osastoa ennen taistelua. Cradock tiesi osastonsa olevan alivoimainen ja aavisteli pahaa. Samaan aikaan von Spee oli päättänyt siirtyä Atlantille Tyyneltämereltä, jolla vihollinen oli vahvistanut voimiaan.
Von Spee ja Cradock kohtasivat yllättäen toisensa Chilen rannikon edustalla. Brittien alusten tulivoima ja panssarointi olivat heikkoja ja miehistö kokematonta, ja taistelu päättyi heidän kannaltaan surkeasti. Molemmat panssariristeilijät upposivat vieden mukanaan kaikki 1600 miehistöjen jäsentä, kontra-amiraali Cradock heidän joukossaan. Molemmat muut brittien alukset pakenivat. Saksalaisten tappiot jäivät kolmeen haavoittuneeseen. Kyseessä oli Royal Navyn ensimmäinen tappio suurten pinta-alusten taistelussa vuoden 1810 jälkeen, joten tapahtuma oli briteille suuri järkytys ja herätti kiivaan kostonhalun.
Vara-amiraali Speen risteilijälaivaston takaa-ajoon lähettiin lisää voimia, ja saksalaiset tuhoutuivat Falklandsaarten luona 8. joulukuuta jouduttuaan taisteluun ylivoimaisia taisteluristeilijöitä vastaan. Spee kaatui, samoin hänen molemmat poikansa.
Merkitys
Coronelin meritaistelun muistoksi on saanut nimensä Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa silloisen Royal Roads Military Collegen, nykyisen Royal Roads Universityn, kirjasto Coronel Memorial Library.
Lähteet
- Wragg, David: Royal Navy Handbook 1914-1918. Gloucestershire: Sutton Publishing Ltd, 2006. ISBN 0-7509-4203-7. (englanniksi)
- Caresse, Philippe: The Odyssey of von Spee and the East Asiatic Squadron 1914. Warship, 2008, XXX. vsk, s. 67-84. Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta: Conway. ISBN 978-1-84486-062-3. (englanniksi)