Франсуаза Барре-Сінуссі
Франсуаза Барре-Сінуссі | |
---|---|
фр. Françoise Barré-Sinoussi | |
Ім'я при народженні | фр. Françoise Claire Sinoussi |
Народилася | 30 липня 1947[1][2][…] (77 років) Париж , Франція |
Країна | |
Діяльність | біолог, вірусолог, науковий директор, викладачка університету, дослідниця |
Alma mater | Університет Парижа |
Галузь | Вірусологія |
Заклад | Інститут Пастера (Париж) |
Членство | Французька академія наук[4] Європейська організація молекулярної біології Royal Academy of Medicine of Cataloniad |
Відома завдяки: | першовідкривач вірусу ВІЛ |
Нагороди | |
Франсуаза Барре-Сінуссі (фр. Françoise Barré-Sinoussi, нар. 30 липня 1947, Париж, Франція) — французька вірусолог, лауреатка Нобелівської премії з фізіології або медицини 2008 року, яку вона розділила з Гаральдом цур Гаузеном та Люком Монтаньє. Під керівництвом Люка Монтаньє брала участь у відкритті в 1983 році вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), який породжує ВІЛ-інфекцію зі СНІДом у людини.
Біографія
Барре-Сінуссі народилася і виросла в Парижі в 1947 році. У 19 років вона вступила на біомедичну програму в Паризькому університеті. Ще не закінчивши навчання почала працювати в Інституті Пастера, де у той час Жан-Клод Шерманн[en] вивчав ретровіруси, які спричинюють лейкемію у мишей. У 1974 році їй присуджено ступінь доктора філософії. Після цього Барре-Сінуссі деякий час пропрацювала у Національному інституті охорони здоров'я США, але потім повернулася в лабораторію Шерманна. Її відділення займалося пошуком зв'язку між ретровірусами і раком[5].
У 1982 році Барре-Зануссі вперше зіткнулася з епідемією нової хвороби — СНІД. Усього за два тижні вона зі своєю командою змогла виділити вірус-збудник хвороби. Пізніше він отримав назву вірус імунодефіциту людини. Завдяки цьому, вже наступного року були створені тести, які дозволяли визначити наявність антитіл до вірусних білків у крові людини, а у 1996 році стало можливо розробити антиретровірусну терапію[5]. Стаття про це відкриття була опублікована в журналі «Science» в травні 1983 року[6].
Через деякий час після відкриття, американська лабораторія під керівництвом Роберта Галло тож заявила про виділення вірусу, і деякий час претендувала на першість. Для його розв'язання були залучені навіть президенти США і Франції. Врешті решт пріоритет було визнано за французькими науковцями. За спогадами самої Барре-Сінуссі цей конфлікт сильно погіршив сприйняття наукової спільноти, оскільки люди вважали, що науковців цікавить лише слава першовідкривача, а не реальна допомога хворим[7].
Дуже швидко після відкриття, багато хворих на СНІД людей почали звертатися до Барре-Зануссі по допомогу. Хоча вона розуміла, що створення ліків потребує значного часу, і багато людей не зможе їх дочекатися, вона активно спілкувалася зі спільнотою хворих. Вона адвокатувала їхні інтереси, захищала їх від стигматизації, лобіювала більш активне дослідження хвороби. У середині 1980-х років вона здійснила подорож до Африки, де, вразившись масштабами епідемії, почала докладати зусиль щоб залучати допомогу бідним країнам для боротьби з ВІЛ-інфекцією/СНІДом: від підвищення інформованості населення про хворобу і способи її поширення до діагностичних центрів, які дозволяли б швидко виявляти хворих. У 1988 році вона разом з колегами заснували Міжнародне товариство боротьби зі СНІДом[en][5].
У 1988 році Барре-Сінуссі очолила лабораторію в Інституті Пастера[8].
У 2008 році вона була однією з тих, хто отримав Нобелівську премію з фізіології або медицини. Барре-Сінуссі отримала чверть премії: половину премії отримав Гаральд цур Гаузен за відкриття папіломавірусу людини, а друга половина дісталася науковиці та її керівнику, Люку Монтаньє[9].
З 2012 по 2014 рік вона була президентом Міжнародного товариства боротьби зі СНІДом[10].
Нагороди й звання
- Член Французької академії наук (2009)
- Нобелівська премія в галузі фізіології або медицини (2008)
- Орден Почесного легіону (2013)
У кіно
Барре-Сінуссі зіграла головну роль у документальному фільмі "Контрабандисти" 2015 року, що розповідає про культурний і соціальний вплив СНІДу[11].
Персонаж Франсуази Барре-Сінуссі присутній у ігровому фільмі "І оркестр грав[en]", що переповідає історію зіткнення людства з епідемією СНІДу. Її роль у фільмі виконала Наталі Бай[12].
Примітки
- ↑ http://www.britannica.com/EBchecked/topic/1473980/Francoise-Barre-Sinoussi
- ↑ http://www.nndb.com/lists/494/000063305/
- ↑ http://www.nndb.com/people/529/000176998/
- ↑ https://www.academie-sciences.fr/fr/Liste-des-membres-de-l-Academie-des-sciences-/-B/francoise-barre-sinoussi.html
- ↑ а б в FRANÇOISEBARRÉ-SINOUSSI Nobel Prize in Physiology or Medicine 2008(англ.)
- ↑ Isolation of a T-Lymphotropic Retrovirus from a Patient at Risk for Acquired Immune Deficiency Syndrome (AIDS)(англ.)
- ↑ The Extraordinary Path of Nobel Laureate Françoise Barré-Sinoussi(англ.)
- ↑ FRANÇOISE BARRÉ-SINOUSSI, BORN IN 1947. The Institut Pasteur(англ.)
- ↑ The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2008(англ.)
- ↑ Françoise Barré-Sinoussi(англ.)
- ↑ Passeurs 2015(англ.)
- ↑ And the Band Played On(англ.)
Посилання
- Нобелівську премію з фізіології або медицини отримали німець і двоє французів: за відкриття вірусів, що викликають рак і ВІЛ (рос.)
- PROFILE: Luc Montagnier, Francoise Barre-Sinoussi — AIDS pioneers (англ.)
- Institut Pasteur — Unité de Régulation des Infections Rétrovirales (фр.)
- Abstract of paper describing the discovery of HIV
- Press release from the Karolinska Institutet (англ.)
|
|
- Жінки-науковці
- Народились 30 липня
- Народились 1947
- Члени Французької академії наук
- Лауреати Нобелівської премії з фізіології або медицини
- Французькі біологи
- Французькі вірусологи
- Французькі Нобелівські лауреати
- Уродженці Парижа
- Лауреатки Нобелівської премії
- Лауреати премії короля Фейсала
- Випускники Паризького університету
- Дослідники ВІЛ
- Інститут Пастера