HMS Vanquisher (D54)
«Ванквішер» (D37) | ||
---|---|---|
HMS Vanquisher (D54) | ||
Британський есмінець «Ванквішер» поблизу Портсмута | ||
Служба | ||
Тип/клас | ескадрений міноносець «Адміралті» типу «V» | |
Держава прапора | ||
Належність | ||
На честь | єдиний корабель флоту на ім'я «Ванквішер»[Прим. 1] | |
Корабельня | John Brown & Company, Клайдбанк | |
Замовлено | 30 червня 1916 | |
Закладено | 27 вересня 1916 | |
Спущено на воду | 18 серпня 1917 | |
Введено в експлуатацію | 2 жовтня 1917 | |
На службі | 1917–1945 | |
Статус | 4 березня 1947 року проданий на металобрухт | |
Нагороди | 4 бойових відзнаки[Прим. 2][1] | |
Бойовий досвід | Перша світова війна * Друга битва в Гельголандській бухті Громадянська війна в Росії * Операції ВМФ Великої Британії на Балтиці Друга світова війна Битва за Атлантику Конвой ONS 20/ON 206 Конвой OB 216 Конвой OB 251 Конвой SL 89 Конвой HX 53 Конвой HX 90 Конвой HG 76 | |
Ідентифікація | ||
Девіз | «Я борюся, я підкорюю кулаком» (лат. Pugna vinco pugno) | |
Параметри | ||
Тоннаж | 1 140 т (стандартна) 1 550 т (повна) | |
Довжина | 95,1 м | |
Ширина | 9 м | |
Осадка | 2,7 м | |
Технічні дані | ||
Рухова установка | 2 × парових турбіни Brown-Curtis 3 × парових котли Admiralty | |
Гвинти | 2 | |
Потужність | 27 000 к.с. | |
Швидкість | 34 вузли (63 км/год) | |
Дальність плавання | 3 500 миль (6 482 км) на швидкості 15 вузлів 900 миль (1 667 км) на швидкості 32 вузла | |
Екіпаж | 110 офіцерів та матросів | |
Озброєння | ||
Артилерія | 4 × 120-мм гармати BL 4.7 inch /45 | |
Торпедно-мінне озброєння | 4 (2 × 2) × 533-мм торпедних апаратів | |
Зенітне озброєння | 2 × 40-мм автоматичних зенітних гармати Vickers QF 2 |
«Ванквішер» (D54) (англ. HMS Vanquisher (D54) — військовий корабель, ескадрений міноносець «Адміралті» типу «V» Королівського військово-морського флоту Великої Британії за часів Першої та Другої світових війн.
«Ванквішер» був закладений 27 вересня 1916 року на верфі компанії John Brown & Company у Клайдбанку. 18 серпня 1917 року він був спущений на воду, а 2 жовтня 1917 року увійшов до складу Королівських ВМС Великої Британії.
Корабель брав участь у бойових діях на морі в Першій та Другій світових війнах, а також залучався разом з іншими британськими кораблями до бойових дій в акваторії Балтійського моря, захищаючи незалежність Балтійських країн від більшовиків під час громадянської війни в колишній Російській імперії. У роки Другої світової переважно бився в Атлантиці. За проявлену мужність та стійкість у боях бойовий корабель заохочений чотирма бойовими відзнаками[1]. 10 квітня 1945 року есмінець «Ванквішер» у взаємодії з корветом «Тінтагел Касл» потопив німецький підводний човен U-878.
Після введення до строю есмінець увійшов до складу Великого флоту. 17 листопада 1917 року «Ванквішер» брав участь у другій битві за Гельголанд. У бойовому зіткненні, коли британці намагалися перехопити німецькі сили розмінування, які розчищали британські мінні поля у Північному морі[Прим. 3] діяв разом з двома лінійними крейсерами типу «Корейджес» 1-ї крейсерської ескадри[Прим. 4] та 1-ї легкої крейсерської ескадри. Чотири німецькі крейсери під командуванням адмірала фон Ройтера[Прим. 5], вміло використовуючи димові завіси, прикривали тральщики і повели за собою британські кораблі. Гонитва за німецькими крейсерами тривала до тих пір, поки британські кораблі не опинилися під вогнем німецьких лінкорів «Кайзер» і «Кайзерин». У наслідок бою кілька німецьких і британських кораблів отримали незначні пошкодження.
31 серпня 1921 року «Ванквішер» приєднався до легких крейсерів «Каледон», «Кастор», «Корделіа» та «Кюрасоа» й есмінців «Вектіс», «Венеція», «Віцерой», «Вайолент», «Віконт», «Вінчелсі» та «Волфхаунд» у морському поході по Балтійському морю. Британські кораблі пройшли Північне море, канал Кайзера Вільгельма, й увійшли до Балтики, потім відвідали Данциг у Вільному місті Данциг; Мемель у Клайпедському краї; Лієпаю та Ригу в Латвії, столицю Естонії Таллінн, Гельсінкі, Фінляндія; Стокгольм, Швеція; Копенгаген, Данія; Гетеборг, Швеція; і Крістіанія, Норвегія, перед тим, як 15 жовтня 1921 року повернутися через Північне море і закінчити похід у порту Едгар, Шотландія.
Протягом 1920-30-х рр. «Ванквішер» входив до Атлантичного та Середземноморського флотів, а в 1938 році його включили до 1-ї протичовнової флотилії в Портленді, Англія.
На початок Другої світової війни есмінець «Ванквішер» перебував у складі сил 11-ї флотилії есмінців, яка почала виконувати завдання з ескорту конвоїв та проведення протичовнових дій з настанням періоду бойових дій. 9 вересня корабель разом з есмінцями «Вінчелсі» і «Волкер» вийшли у перший похід на супроводження конвою OB 2. 11 числа з лідером есмінців «Маккей» ескортували конвой OB 3.
29 червня есмінець виходив на ескорт конвою WS 9B[Прим. 6].
- Bourrasque (есмінець)
- Airone (1938)
- Z33 (есмінець)
- HNLMS Van Galen (G84)
- Ескадрені міноносці типу «Глівз»
- Ескадрені міноносці типу 1936
- Виноски
- ↑ від середньоанглійського слова «ванквіш» (англ. vanquish) — перемагати, завойовувати
- ↑ 4 бойових відзнаки за участь у кампаніях та битвах Другої світової війни: за битву за Атлантику (1939-1945), за Дюнкерську евакуацію (1940), за бої в Ла-Манші (1943-1944), за Нормандську операцію (1944).
- ↑ «Сіерез», «Каліпсо», «Карадок» та есмінці 13-ї флотилії: «Валентайн», «Вім'єра», «Ванквішер» і «Віемент»
- ↑ «Корейджес» і «Глоріес»
- ↑ «Кенігсберг», «Піллау», «Франкфурт» і «Нюрнберг»
- ↑ До складу ескорту конвою WS 9B входили: крейсер «Каїр», есмінці «Каслтон», «Маорі», «Сан-Францис», «Венгвішер», «Вінчелсі», «Волверін», «Рідінг», «Піорун»
- Джерела
- HMS VANQUISHER (D 54) - V & W-class Destroyer. на naval-history.net. Архів оригіналу за 16 червня 2021. Процитовано 7 січня 2021. (англ.)
- HMS VANQUISHER, BALTIC CRUISE 1921. на naval-history.net. Архів оригіналу за 14 березня 2021. Процитовано 7 січня 2021. (англ.)
- HMS Vanquisher (D 54). на uboat.net. Архів оригіналу за 28 січня 2021. Процитовано 7 січня 2021. (англ.)
- Эскадренные миноносцы типа V и W (1917). на wunderwafe.ru. Архів оригіналу за 22 лютого 2014. Процитовано 7 січня 2021. (рос.)
- HMS Vanquisher (D54)) [Архівовано 20 вересня 2020 у Wayback Machine.]
- Whitley, M. J. (1988). Destroyers of World War Two: An International Encyclopedia, Volume 1988, Part 2. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press. ISBN 0-87021-326-1. Архів оригіналу за 11 січня 2014. Процитовано 7 січня 2021.
- Preston, Antony (1971). 'V & W' Class Destroyers 1917-1945. London: Macdonald. OCLC 464542895.
- Raven, Alan; Roberts, John (1979). 'V' and 'W' Class Destroyers. Man o' War. Т. 2. London: Arms & Armour. ISBN 0-85368-233-X.
- С. А. Балакин. ВМС Великобритании 1914—1918 гг. — Москва: Моделист-конструктор, 1995. — 32 с. — (Морская коллекция № 4 / 1995). — 8000 экз.
|