Клименко Олександр Вікторович
Олександр Вікторович Клименко | |
---|---|
Міністр доходів і зборів | |
24 грудня 2012 — 27 лютого 2014 | |
Президент | Янукович Віктор Федорович |
Прем'єр-міністр | Азаров Микола Янович Сергій Арбузов (в.о.) |
Попередник | посада створена |
Наступник | посада скасована |
Голова Державної податкової служби України | |
7 листопада 2011 — 24 грудня 2012 | |
Президент | Янукович Віктор Федорович |
Прем'єр-міністр | Азаров Микола Янович |
Попередник | Захарченко Віталій Юрійович |
Голова Державної податкової адміністрації в Донецькій області | |
24 вересня 2010 — 18 лютого 2011 | |
Президент | Янукович Віктор Федорович |
Прем'єр-міністр | Азаров Микола Янович |
Попередник | Соколов Олег Анатолійович |
Наступник | Усик Ігор Олександрович |
Народився | 16 листопада 1980 (43 роки) Макіївка, Донецька область, УРСР |
Відомий як | політик, підприємець |
Країна | Україна[1] |
Національність | українець |
Alma mater | Донецький державний університет управління |
Політична партія | Партія регіонів |
Релігія | православний |
Нагороди | |
Підпис | |
oleksandr-klymenko.com | |
Олекса́ндр Ві́кторович Климе́нко (16 листопада 1980, Макіївка, Донецька область, УРСР) — колишній український підприємець, проросійський політик і громадський діяч. Колишній Міністр доходів і зборів України (24 грудня 2012 — 27 лютого 2014). Представник українського олігархічного клану, відомого як «Сім'я Януковича». Перебуває у розшуку українських спецслужб і переховується в Росії від слідства.
2002 закінчив Донецький університет управління, спеціальність «фінанси» (магістр фінансів).
У лютому 2010 — закінчив Дніпропетровський інститут державного управління Національної академії управління при Президентові України, спеціальність «державне управління» (магістр державного управління).
2011 — отримав ступінь кандидата економічних наук зі спеціальності «економіка та управління національним господарством».
1997—2005 — з братом Антоном Клименком став засновником і керівником ряду підприємств, які до 2004 року були консолідовані під управлінням холдингу «Група компаній Анталекс».[2]
З серпня 2005 року — виходить з бізнесу, починає кар'єру політика. Пройшов шлях до заступника начальника спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків міста Донецька.
У 2010 році призначений першим заступником голови Державної податкової адміністрації Донецької області.
З 24 вересня 2010 року — голова Державної податкової адміністрації Донецької області.
18 лютого 2011 року став заступником голови Державної податкової служби України.
7 листопада 2011 року став головою Податкової служби України.
24 серпня 2012 року отримав звання головного державного радника податкової служби.
24 грудня 2012 року став Міністром доходів і зборів України.
27 лютого 2014 року, після Революції гідності, Верховна Рада відправила Уряд у відставку та звільнила всіх міністрів[3], зокрема й Олександра Клименка.
Після нетривалої відсутності в публічній політиці завів рекламні сторінки в соціальній мережі Facebook[4] і Twitter[5]. У лютому 2015 завів аккаунт у соціальній мережі Instagram[6]. У серпні 2015 року в мережі з'явився рекламний офіційний YouTube-канал[7] і сайт політика[8].
Після Революції Гідності, наприкінці лютого 2014-го, разом з родиною покинув територію України, пояснивши це «політичними переслідуваннями» та «загрозою життю»[9]. Його брат Антон також покинув Україну, продавши 2014 року бізнес-активи.
З 21 лютого 2014 року перебуває в розшуку. 28 лютого 2014 року уряди Австрії[10] й Швейцарії[11] оголосили про арешт активів Клименка. 15 травня 2014 року Рада ЄС заморозила всі його рахунки[12][13]. Клименко заявив, що не має рахунків поза Україною[14].
Клименка звинувачують за низкою кримінальних проваджень: участь у злочинній організації колишнього президента Януковича, зловживання службовим становищем в інтересах останнього. Зокрема, він є фігурантом кримінальної справи за ч. 2. ст. 364 (зловживання владою або службовим становищем) КК України, звинувачується в розкраданні 3 млрд грн з бюджету[15]. 29 квітня 2014 року щодо Клименка було винесено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ККУ.
В кінці травня СБУ оголосила його в розшук, його було звинувачено у тому, що він за попередньою змовою з іншими особами підконтрольного відомства організував в Одеській, Київській, Донецькій і Харківській областях так звані «програмні» підприємства для надання розмитнення товарів на території України за значно заниженою митною вартістю. Крім того, Клименка звинуватили у тому, що протягом 2012—2013 років він організував і захищав схеми ухилення від сплати податків підприємствами реального сектора економіки. Через незаконну діяльність підприємств та Клименка бюджету завдано збитків розміром 6 млрд грн.
2014 року СБУ заявило про причетність Клименка до фінансування масових заворушень в Одесі 2 травня, які призвели до загибелі людей. Цю інформацію без надання доказів розповсюдила співробітниця прес-служби СБУ Катерина Косарева. Клименко відкинув звинувачення, подав до суду. 6 серпня 2014 року Шевченківський суд Києва зобов'язав СБУ спростувати цю інформацію, назвавши оприлюднену заяву неправдивою[16]. В результаті Клименко став першим з українських екс-чиновників-втікачів часів Януковича, хто в судовому порядку спростував звинувачення.
3 листопада 2014 року, апеляційний суд також визнав недостовірними озвучені СБУ відомості про причетність Клименко до подій в Одесі[17].
4 лютого 2015 року в Генпрокуратурі України заявляли, що Клименко оголошений в розшук Інтерполом[18].
11 серпня 2016 року Печерський суд Києва відмовив Прокуратурі України в заочному слідстві стосовно колишнього Клименка[19][20]. Як заявила згодом військова прокуратура, протягом 2011—2013 Клименко зареєстрував на свого батька низку офшорних компаній на Британських Віргінських островах і на Кіпрі. Гроші, виведені з бюджету за допомогою цих компаній легалізовувались в європейських банках через офшорні рахунки і частково поверталися до приватних компаній України. Також у справі фігурував брат Клименка Антон. У вересні 2019 року єдиний свідок у цій справі, донецький підприємець Владислав Дрегер у відеозверненні заявив, що всі його покази було сфальшовано. Зокрема, Дрегер заявив, що покази були сфальшовані ним за планом, розробленим спільно з військовим прокурором Анатолієм Матіосом та його прокурорами[21].
Станом на 2019 рік, за жодним з кримінальних проваджень щодо Клименка, не винесено вироків суду. Одне з проваджень було передано до суду[22]. Клименко називає тиск на нього «політичним»[23].
19 травня 2020-го у ВАКС заявили, що Клименко не перебуває в міжнародному розшуку, а тому його заочний арешт було скасовано[24].
Ряд колишніх журналістів медіахолдингу Мультимедіа-інвест груп (газета і радіо Вести, журнал Вести. Репортер, телеканал UBR) називали Клименка справжнім власником компанії, натомість публічно таким себе називав Ігор Гужва[25][26]. У липні 2015 року Гужва оголосив про продаж своєї частки і відхід з поста глави холдингу і редактора газети «Весті». Новим головою холдингу стала колишній прес-секретар і цивільна дружина Клименка, Ольга Семченко[27].
У листопаді 2014 року Клименко заявив про початок роботи ініціативи «Відновлення Донбасу»[28].
12 грудня 2015 обраний головою партії «Успішна країна»[29]. З'їзди партії постійно зривають представники партіотично налаштованих об'єднань[30][31][32]. У червні 2018 року Міністерство юстиції ініціювало судовий розгляд про заборону партії[33]. В офісах та житлі членів партії проводилися обшуки СБУ та військовою прокуратурою, а голову виконавчої ради партії звинуватили в державній зраді й закликах до розвалу конституційної цілісності країни[34].
Восени 2017 року був запущений проект «Klymenko Time», над яким, серед інших, працювала колишня співробітниця холдингу «Вести-Україна»[35].
У вересні 2017 Клименко створив «правозахисну платформу „Успішна варта“», що декларувала надання правової допомоги та моніторингу порушень прав людини в Україні[36].
2022 року президент Зеленський позбавив Клименка українського громадянства[37].
- 02.07.2007 — Почесна грамота виконкому Донецької міської ради.
- 10.11.2010 — Нагрудний знак Державної податкової адміністрації України «За заслуги».
- 29.06.2011 — Нагрудний знак Державної митної служби України «За митну безпеку держави» ІІ ступеня.
- 07.11.2011 — Нагрудний знак Державної податкової служби України «Почесний працівник державної податкової служби України».
- 22.02.2012 — Відомча заохочувальна відзнака Управління Державної охорони України «За сприяння державній охороні».
- 27.06.2012 — Нагрудний знак Міністерства внутрішніх справ України «Лицар Закону».
- 24.08.2012 — присвоєно спеціальне звання головного державного радника податкової служби[38].
- 14.12.2013 — присвоєно спеціальне звання головного державного радника податкової та митної справи[39].
- 2012 рік — 17 місце в рейтингу 200 найвпливовіших українців за версією журналу «Фокус»[40].
- 2012 рік — 19 місце в рейтингу «ТОП-100 найвпливовіших українців» за версією журналу «Кореспондент»[41].
- 2013 рік — 12 місце в рейтингу 200 найвпливовіших українців за версією журналу «Фокус»[42].
- 2013 рік — 8 місце в рейтингу «ТОП-100 найвпливовіших українців» за версією журналу «Кореспондент»[43].
Основні офіційні статки Клименко заробив, працюючи у бізнесі. Після переходу на держслужбу у 2005 році передав свої бізнес-активи у власність членів родини.
За 2011 рік Клименко задекларував майже 700 тис. гривень доходів, а члени його сім'ї — 21,353 млн гривень. Дохід Клименко від виконання обов'язків глави Податкової служби склав 114,26 тис. гривень. Основну частину коштів він заробив завдяки відсоткам та дивідендам — 580,455 тис. гривень[44].
За 2012 рік Клименко задекларував зарплату та інші виплати по трудовому або цивільно-правовому договору на рівні 165 тис. гривень. При цьому його дохід від дивідендів та відсотків склав 850 тис.гривень, дохід від відчуження нерухомості — 284 тисяч грн[45].
За інформацією ЗМІ, має наручний годинник «IWC Portuguese Vintage 1939 (Platinum)» вартістю 40 тис. $[46]. 2011 року на його руці журналісти також помітили годинник з рожевого золота швейцарської фірми A. Lange & Sohne[46].
Після втечі Клименка нове керівництво Міндоходів продемонструвало журналістам знахідки в будівлі Міністерства: металевий бункер для переговорів, оздоблену зону відпочинку (соляна кімната, боксерський ринг, сауна) та особисте крісло Клименка вартістю 70 тис. євро[47]. Клименко на Facebook заявив, що крісло коштує 4 тис. євро, а все, побудоване в будівлі Міндоходів під час його перебування на посаді міністра, за заявою Клименка, побудовано ним на власні кошти. Необхідність такого оздоблення він пояснив складним та насиченим графіком роботи[48].
- ↑ https://www.rbc.ua/rus/news/radi-anonsuvali-sanktsiyi-proti-pozbavlenih-1675544693.html
- ↑ Клименко Александр Викторович. bp.ubr.ua. Архів оригіналу за 15 Серпня 2019. Процитовано 20 жовтня 2019.
- ↑ Поіменне голосування про проект Постанови про звільнення з посад членів Кабінету Міністрів України (№ 4300). Архів оригіналу за 15 грудня 2018. Процитовано 28 лютого 2014.
- ↑ Офіційна сторінка Олександра Клименка в Facebook https://www.facebook.com/O.V.Klymenko [Архівовано 4 Вересня 2014 у Wayback Machine.]
- ↑ Офіційний Twitter-акаунт Олександра Клименка. Архів оригіналу за 6 Березня 2016.
- ↑ Офіційна сторінка Олександра Клименка в Instagram. Архів оригіналу за 16 грудня 2015.
- ↑ офіційний YouTube-канал. Архів оригіналу за 23 Лютого 2016. Процитовано 25 Серпня 2015.
- ↑ Олександр Клименко. Архів оригіналу за 28 Серпня 2015. Процитовано 25 Серпня 2015.
- ↑ Александр Клименко: "Знаю ли я о «семье»? Да, я смотрел фильм «Крестный отец» http://vesti.ua/politika/48562-aleksandr-klimenko-na-postu-ministra-ja-vypolnil-kontrakt-i-s-janukovichem-ja-bolshe-ne-obwajus [Архівовано 29 Травня 2014 у Wayback Machine.]
- ↑ Австрія заарештувала гроші міністрів Азарова й Добкіна. Архів оригіналу за 8 Квітня 2014. Процитовано 16 Квітня 2014.
- ↑ У Швейцарії розслідують відмивання грошей сім'ї Януковича та інших «регіоналів». Архів оригіналу за 1 Березня 2014. Процитовано 30 Березня 2022.
- ↑ ЄС заморозив рахунки Арбузова, Клименка, Ставицького та Іванющенка. УНІАН. 15 квітня 2014. Архів оригіналу за 3 Лютого 2018. Процитовано 3 червня 2021.
- ↑ ЄС заморозив рахунки Арбузова, Клименка, Ставицького і Іванющенка. РБК Україна. 15 квітня 2014. Архів оригіналу за 17 квітня 2014. Процитовано 16 квітня 2014.
- ↑ Клименко опроверг информацию о существовании его счетов в иностранных банках http://korrespondent.net/ukraine/politics/3349715-klymenko-oproverh-ynformatsyui-o-suschestvovanyy-eho-schetov-v-ynostrannykh-bankakh [Архівовано 28 Травня 2014 у Wayback Machine.]
- ↑ Клименко Александр. LIGA. Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Суд установил непричастность Клименко к событиям в Одессе 2 мая Источник: http://news.bigmir.net/ukraine/836935-Syd-ystanovil-neprichastnost-Klimenko-k-sobitiyam-v-Odesse-2-maya © News.bigmir.net. Архів оригіналу за 26 Серпня 2014. Процитовано 17 вересня 2016.
- ↑ Клименко выиграл иск против СБУ и намерен судиться с Генпрокуратурой. Расследования (рос.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Интерпол объявил в розыск министра Януковича Клименко. news.bigmir.net (рос.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Ухвала Печерського районного суду міста Києва (PDF). oleksandr-klymenko.com. 11 серпня 2016. Архів оригіналу (PDF) за 23 Січня 2022.
- ↑ Суд відмовив прокуратурі в заочному слідстві щодо Клименко. ukranews.com. Українські новини. 19 серпня 2016. Архів оригіналу за 31 Березня 2019.
- ↑ МАТИОС СФАЛЬСИФИЦИРОВАЛ ДОКАЗАТЕЛЬСТВА В ДЕЛЕ ЭКС-МИНИСТРА КЛИМЕНКО (ВИДЕО). Апостроф (рос.). Архів оригіналу за 7 Лютого 2020. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Дело о "налоговых площадках" экс-главы Миндоходов Клименко передается в суд. Интерфакс-Украина (рос.). Архів оригіналу за 15 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Клименко требует от СБУ публично представить суть обвинений в госизмене. ubr.ua. Архів оригіналу за 15 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ ВАКС пояснив причину скасування заочного арешту Клименка. РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 30 Січня 2022. Процитовано 19 травня 2020.
- ↑ Холоденко, Олена (28 вересня 2017). Андрій Куликов: «“Червона лінія”, можливо, в тому, що мої компроміси ніколи не були оплачені». detector.media (укр.). Архів оригіналу за 26 Березня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Скляревская, Гала (24 серпня 2016). Сакен Аймурзаев: «Мой язык не для тех людей, которых Савик Шустер хочет привлечь на свой канал». detector.media (укр.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Гражданская жена Клименко рассказала, какими станут “Вести”. Украинская правда (рос.). Архів оригіналу за 6 Вересня 2015. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Клименко повідомив про запуск інтернет-проекту "Відновлення Донбасу". РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Александр Клименко возглавил партию "Успішна країна". ukranews_com (рос.). 12 грудня 2015. Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ "Форум" Клименко заблокировали представители "Азова": появились фото. 24 Канал. Архів оригіналу за 13 Лютого 2020. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Харьковские активисты пытались сорвать форум экс-регионала. 057.ua - Сайт города Харькова (ru-UA) . Архів оригіналу за 15 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ 1 мая в Херсоне проходило очень горячо. Херсонские факты: самые актуальные новости Херсона и Каховки за сегодня, события за день, главное за неделю, информационно-аналитическое интернет-издание (ru-RU) . Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Минюст Украины хочет запретить и ликвидировать партию Клименко "Успішна країна". gordonua.com. Архів оригіналу за 15 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Клименко Александр Викторович. bp.ubr.ua. Архів оригіналу за 15 Серпня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ Скляревская, Гала (27 листопада 2017). (Column) Клименко-тайм: лучшие в сортировке информационного мусора. detector.media (укр.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ В Киеве презентовали правозащитную платформу «Успішна варта». uspishnakraina.com. Архів оригіналу за 15 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- ↑ У Раді анонсували санкції проти позбавлених громадянства екс-чиновників часів Януковича. РБК-Украина (укр.). Процитовано 6 лютого 2023.
- ↑ Указ Президента України № 513/2012 від 24 серпня 2012 року «Про присвоєння спеціальних звань»
- ↑ Указ Президента України від 14.12.2013 № 682/2013 «Про присвоєння спеціальних звань». Архів оригіналу за 01.02.2014. Процитовано 31.01.2014.
- ↑ Фокус представил рейтинг 200 самых влиятельных украинцев. Архів оригіналу за 11 листопада 2013. Процитовано 31 січня 2014.
- ↑ Top 100. Архів оригіналу за 26 вересня 2013. Процитовано 31 січня 2014.
- ↑ 200 самых влиятельных украинцев. Архів оригіналу за 26 грудня 2013. Процитовано 31 січня 2014.
- ↑ Top Top 100 [Архівовано 5 листопада 2013 у Wayback Machine.]
- ↑ Глава Налоговой задекларировал почти 700 тыс. грн дохода, а члены его семьи — более 21 млн грн http://korrespondent.net/ukraine/politics/1342931-glava-nalogovoj-zadeklariroval-pochti-700-tys-grn-dohoda-a-chleny-ego-semi-bolee-21-mln-grn [Архівовано 11 Серпня 2014 у Wayback Machine.]
- ↑ Клименко задекларировал 1,3 миллиона гривен http://focus.ua/politics/267198/ [Архівовано 19 Травня 2013 у Wayback Machine.]
- ↑ а б Малолєтка, Євген (26 грудня 2012). Головний податківець Клименко "засвітив" годинник за 40 тисяч доларів. ТСН.ua. Архів оригіналу за 28 грудня 2012. Процитовано 27 липня 2013.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 15 Квітня 2014. Процитовано 16 Квітня 2014.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Александр Клименко: «Знаю ли я о «семье»? Да, я смотрел фильм «Крестный отец». vesti.ua (рос.). Архів оригіналу за 21 Жовтня 2019. Процитовано 21 жовтня 2019.
- Офіційний YouTube-канал Олександра Клименка [Архівовано 23 Лютого 2016 у Wayback Machine.]
- ДПСУ відкрила центральний офіс з обслуговування великих платників податків [Архівовано 3 Червня 2012 у Wayback Machine.]
- Ключі електронного підпису податкова видаватиме швидко і безкоштовно [Архівовано 26 Січня 2014 у Wayback Machine.]
- У ДПС запрацювала антикорупційна гаряча лінія «Пульс податкової» — О.Клименко
- Україна довела свою конкурентоздатність світовій спільноті, — Олександр Клименко.
Попередник: | Голова Державної митної служби України 22 листопада 2012 — |
Наступник: |
Калєтнік Ігор Григорович | ' |
|
|
- Народились 16 листопада
- Народились 1980
- Випускники Донецького державного університету управління
- Члени Партії регіонів
- Нагороджені відзнакою «Лицар Закону»
- Другий уряд Миколи Азарова
- Уродженці Макіївки
- Державні службовці України
- Випускники Національної академії державного управління при Президентові України
- «Сім'я» Януковича
- Особи, які переховуються від органів влади України
- Державні діячі України під кримінальним переслідуванням
- Кандидати економічних наук України
- Голови Державної податкової адміністрації України
- Голови Державної податкової служби України
- Українські міністри
- Чорний список ЄС