Монте Барретт
Монте Барретт | |
---|---|
Загальна інформація | |
Громадянство | |
Народження | 26 травня 1971 (53 роки) Грінвілл |
Вагова категорія | важка |
Зріст | 191 |
Розмах рук | 198 |
Професіональна кар'єра | |
Перший бій | 16 серпня 1996 |
Останній бій | 3 квітня 2014 |
Боїв | 48 |
Перемог | 35 |
Перемог нокаутом | 20 |
Поразок | 11 |
Нічиїх | 2 |
Монте Барретт (англ. Monte Barrett; 26 травня 1971, Грінвілл, Північна Кароліна, США) — американський професійний боксер важкої вагової категорії.
Дебютував на професійному рингу 16 серпня 1996 року.
Здобув 21 перемогу поспіль над суперниками, серед яких був ексчемпіон світу за версією WBA Грег Пейдж.
28 серпня 1999 року зазнав першої поразки, поступившись розділеним рішенням Ленсу Вітакеру.
25 липня 2000 року в Лондоні відбувся рейтинговий бій Монте Барретт — Володимир Кличко (Україна). У цьому бою Монте 5 разів побував у нокдауні (у 1-му, в 4-му і тричі в 7-му раунді). Після останнього нокдауну рефері зупинив бій[1].
Після поразки від Кличка Барретт здобув 6 перемог поспіль над суперниками, серед яких був ексчемпіон світу за версією WBA Тім Візерспун.
6 грудня 2003 року Барретт зазнав поразки від білої надії Америки непереможного Джо Месі (27-0, 25KO). У подальших боях Барретт переміг непереможних Домініка Гуїнна (США) і Оуена Бека (Ямайка).
13 серпня 2005 року відбувся бій за титул тимчасового чемпіона світу за версією WBC Монте Барретт — Хасим Рахман, який став сотим чемпіонським боєм у важкій вазі за титул WBC і 1500-м чемпіонським поєдинком за цією версією в усіх категоріях[2]. Бій, що пройшов у дуже неквапливому темпі, закінчився перемогою Хасима Рахмана одностайним рішенням суддів[3].
7 жовтня 2006 року Монте Барретт зустрівся в бою з чемпіоном світу за версією WBA непереможним росіянином Миколою Валуєвим (44-0, 32KO).
Часом американцю вдавалися успішні комбінації, але з кожним раундом давалася взнаки перевага Валуєва в фізичній силі й габаритах. У 8-му раунді Барретт вперше опинився в нокдауні. В 11-му раунді американець побував у двох нокдаунах, після чого на ринг вискочив його тренер, визнавши капітуляцію[4].
На завершальному етапі кар'єри Барретт зустрічався на ринзі з Девідом Хеєм (Велика Британія), Одланьєром Солісом (Куба), Девідом Туа (Самоа), Луїсом Ортісом (Куба).
- ↑ Монте Барретт биография, Профессиональная карьера, 1996—2000, 15 июля 2000 Владимир Кличко — Монти Барретт. www.people.su. Архів оригіналу за 6 червня 2020. Процитовано 6 червня 2020.
- ↑ Бокс. Бой Рахман-Барретт станет дважды юбилейным. РБК. Архів оригіналу за 6 червня 2020. Процитовано 6 червня 2020.
- ↑ Рахман победил Барретта по очкам - Мировой бокс - Новости бокса - BOXNEWS.com.ua. www.boxnews.com.ua. Архів оригіналу за 6 червня 2020. Процитовано 6 червня 2020.
- ↑ Валуев отправил Барретта в нокаут. delo.ua (рос.). Архів оригіналу за 6 червня 2020. Процитовано 6 червня 2020.
- Монте Барретт(англ.) — статистика професійних боїв на сайті BoxRec