Tiburones Rojos de Veracruz
A Tiburones Rojos de Veracruz (nevének jelentése: Veracruzi Vörös Cápák) a mexikói első osztályú labdarúgó-bajnokság egyik csapata volt. Az 1943-ban alapított együttes kétszeres bajnok és kétszeres kupagyőztes.[2] Otthona Veracruz állam Veracruz nevű városa.
Tiburones Rojos de Veracruz | |||
Csapatadatok | |||
Teljes csapatnév | Club Deportivo Tiburones Rojos de Veracruz | ||
Becenév | El Tiburón, El Cardumen, Los Ecualos | ||
Székhely | Veracruz, | ||
Alapítva | 1943. április 9. (81 éves) | ||
Klubszínek | piros–sötétkék | ||
Stadion | Estadio Luis de la Fuente | ||
Vezetőedző | |||
Elnök | Fidel Kuri Mustieles | ||
Nemzeti sikerek | |||
2 alkalommal | |||
2 alkalommal | |||
Csapatmezek | |||
Hivatalos honlap | |||
Tiburones Rojos de Veracruz honlapja | |||
A Wikimédia Commons tartalmaz Tiburones Rojos de Veracruz témájú médiaállományokat. |
Története
szerkesztésSikerek és megszűnés
szerkesztésBár a labdarúgás korábban is jelen volt Veracruz életében, 1941-től nem működött futballklub a városban. 1943 áprilisában határozta el néhány helyi lakos, köztük Agustín és Joaquín García, valamint Gregorio Fernández, hogy megalapítják a Deportivo Veracruz együttesét. Hivatalosan júniusban lett bejegyezve a klub. Első pályájuk a baseballpályának épült Campo Deportivo Veracruzano volt, melyen az Águila de Veracruz csapatával osztoztak.
A Manuel Seyde által Tiburonej Rojosnak, azaz Vörös Cápáknak elkeresztelt együttes egy 1–6-os, Atlante elleni vereséggel kezdte meg szereplését az 1943-as kupában, történetük első gólját Manuel Rodríguez Angues lőtte. Első bajnoki meccsükre 1943. október 17-én került sor, ekkor a Marte ellen értek el egy 3–3-as döntetlent. Első győzelmüket november 7-én aratták: az Atlantét győzték le 1–0-ra.
Az 1945–1946-os idényben óriási sikert értek el: 18 meccses veretlenségi sorozattal, 105–30-as gólkülönbséggel bajnokok lettek. A sikerek között szerepelt a Rayados de Monterrey 14–0-s legyőzése is, mely a professzionális mexikói labdarúgás történetének legnagyobb gólkülönbségű győzelme.
A kettővel ezutáni, 1947–1948-as idényben szerezték meg első és eddigi egyetlen kupagyőzelmüket, a döntőben a Guadalajarát legyőzve 3–1-re. Ezután megint két évet kellett várni a következő sikerre: 1950-ben másodszor is megnyerték a bajnokságot. Ebben az évben lett először a bajnokság gólkirálya veracruzi, méghozzá Julio Ayllón személyében, aki 30 gólt szerzett az idényben.
A sikeres korszak azonban azonnal véget ért: a hirtelen jelentkező pénzügyi problémák a csapat játékára is jócskán rányomták bélyegüket: 1951-ben a cápák kiestek a frissen megalakult másodosztályba, 1953-ban pedig a csapat ideiglenesen meg is szűnt.[2]
Újjáalakulások – megszűnések, kiesések – feljutások
szerkesztésHosszú éveket kellett várni a feltámadásra: csak az 1961–1962-es idényre tudták a helyiek újra létrehozni a csapatot, mely ezúttal a másodosztályban kezdhette meg szereplését. 1964-ben az első osztályú csapatok számának növelésével nagy esély nyílt a feljutásra: ezt a cápák ki is használták, és hajszálon múlt ugyan, de visszakerültek a legmagasabb szintre. Ezután 15 évig szerepeltek az első osztályban, de sikereket nem értek el, 1979-ben pedig ismét visszacsúsztak a másodosztályba. Itt még 5 évet eltöltöttek, azonban 1984-ben ismét megszűnt a csapat.
1989-ben néhány helyi vállalkozó megvásárolta a frissen első osztályba jutott Potros Neza csapatát, és átköltöztették azt Veracruzba, így a Tiburones Rojos harmadszor is megalakult. Érdekes módon a hányattatott sorsú csapatnak óriási szurkolótábora alakult ki ebben az évben: a hazai meccseken a stadion mindig tömve volt, szurkolók százai arra is képesek voltak, hogy a stadionnál éjszakázzanak, hogy másnap minél előbb hozzájuthassanak jegyeikhez. Sőt, egy alkalommal idegenben is „megszállták” az ellenfél stadionját: az Estadio Azteca lelátóit mintegy 50 000 veracruzi szurkoló borította vörösbe az idény 36. játéknapján.
Hiába jelentkezett azonban a hatalmas lelkesedés: a csapat elég gyengén szerepelt. Igaz, 1992-ben történetük során először bejutottak a liguillába (a legjobb 8 csapat részvételével zajló rájátszásba, mely 1970 óta létezett), de ott a Necaxa rögtön búcsúztatta őket. 1995-ben bejutottak a kupa döntőjébe, de ott ismét a Necaxa győzedelmeskedett ellenük. 1998-ban pedig ismételten visszaestek a másodosztályba.
Számos tulajdonos- és edzőváltás után 2002-ben sikerült a visszajutás, sőt, 2004-ben az alapszakaszt is megnyerték, de a rájátszásban gyorsan kiestek. 2008-ban pedig negyedszer is másodosztályúvá váltak, és csak 2013-ban sikerült visszajutniuk az első osztályba, igaz, nem a pályán elért eredmény alapján: a feljutó a Reboceros de La Piedad lett volna, de ez a csapat megszűnt és átköltözött Veracruzba.[2] A következő évek legnagyobb sikere a 2016-os Clausura szezon kupagyőzelme volt.[3]
2019-ben a kiesés szélére sodródtak, mivel rendkívül gyenge játékuk mellett még pontlevonással is sújtották őket, így az együttható-táblázat utolsó helyén végeztek. Mivel azonban lehetőségük nyílt 120 millió peso befizetésével megváltani a bent maradást, így a következő szezontól 19 csapatosra bővülő első osztályú bajnokságnak továbbra is tagjai maradhattak.[4] Az év végén azonban akkorára nőttek a pénzügyi problémák a csapat körül, hogy nem tudták vállalni a folytatást, a csapat ismét megszűnt.[5]
Bajnoki eredményei
szerkesztésA csapat első osztályú szereplése során az alábbi eredményeket érte el:[6][7]
A régi rendszerben
szerkesztésÉv | Helyezés |
---|---|
1943–1944 | 7. hely |
1944–1945 | 8. hely |
1945–1946 | Bajnok |
1946–1947 | 3. hely |
1947–1948 | 9. hely |
1948–1949 | 10. hely |
1949–1950 | Bajnok |
1950–1951 | 6. hely |
1951–1952 | 12. hely |
1964–1965 | 10. hely |
1965–1966 | 11. hely |
1966–1967 | 14. hely |
1967–1968 | 3. hely |
1968–1969 | 12. hely |
1969–1970 | 3. hely |
A rájátszásos rendszerben
szerkesztésÉv | Alapszakasz-helyezés | Eredmény a rájátszásban |
---|---|---|
México 1970 | 12. hely | 11. hely |
1970–1971 | 10. hely | |
1971–1972 | 15. hely | |
1972–1973 | 12. hely | |
1973–1974 | 17. hely | |
1974–1975 | 15. hely | |
1975–1976 | 17. hely | |
1976–1977 | 14. hely | |
1977–1978 | 16. hely | |
1978–1979 | 20. hely | |
1989–1990 | 15. hely | |
1990–1991 | 9. hely | |
1991–1992 | 8. hely | Negyeddöntős |
1992–1993 | 11. hely | |
1993–1994 | 15. hely | |
1994–1995 | 9. hely | |
1995–1996 | 9. hely | Elődöntős |
1996 tél | 13. hely | |
1997 nyár | 18. hely | |
1997 tél | 10. hely | |
1998 nyár | 18. hely | |
2002 nyár | 13. hely | |
2002 Apertura | 18. hely | |
2003 Clausura | 7. hely | Elődöntős |
2003 Apertura | 12. hely | |
2004 Clausura | 20. hely | |
2004 Apertura | 1. hely | Negyeddöntős |
2005 Clausura | 17. hely | |
2005 Apertura | 18. hely | |
2006 Clausura | 15. hely | |
2006 Apertura | 9. hely | |
2007 Clausura | 18. hely | |
2007 Apertura | 13. hely | |
2008 Clausura | 16. hely | |
2013 Apertura | 12. hely | |
2014 Clausura | 18. hely | |
2014 Apertura | 17. hely | |
2015 Clausura | 3. hely | Negyeddöntős |
2015 Apertura | 8. hely | Negyeddöntős |
2016 Clausura | 17. hely | |
2016 Apertura | 17. hely | |
2017 Clausura | 13. hely | |
2017 Apertura | 17. hely | |
2018 Clausura | 16. hely | |
2018 Apertura | 18. hely | |
2019 Clausura | 18. hely | |
2019 Apertura | 19. hely |
Stadion
szerkesztésA csapat hazai meccseit az Estadio Luis de la Fuente stadionban játssza, melynek alsó zónája 18 000, felső zónája 12 000 néző befogadására alkalmas. Az épületet 1968. március 19-én avatták fel. Névadója a csapat egykori legendás játékosa, Luis de la Fuente y Hoyos, akit „El Pirata”, azaz A Kalóz néven is ismernek.[8]
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ Veracruz presenta a Siboldi como su nuevo técnico (spanyol nyelven). El Universal, 2018. december 5. (Hozzáférés: 2018. december 31.)
- ↑ a b c A csapat honlapja – történet (spanyol nyelven). [2011. augusztus 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. július 30.)
- ↑ Veracruz, Campeón de la Copa MX (spanyol nyelven). Mediotiempo, 2016. április 13. [2016. április 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. április 14.)
- ↑ ¿Evita el descenso? Veracruz paga por permanencia, pero espera resolución (spanyol nyelven). MedioTiempo, 2019. május 10. (Hozzáférés: 2019. június 28.)
- ↑ Adiós Tiburones Rojos del Veracruz (spanyol nyelven). Marca, 2019. december 2. (Hozzáférés: 2019. december 30.)
- ↑ Történelmi táblázatok a mediotiempo.com-on (spanyol nyelven). (Hozzáférés: 2015. szeptember 28.)[halott link]
- ↑ A mexikói bajnokság történeti statisztikái. RSSSF. (Hozzáférés: 2015. november 24.)
- ↑ A csapat honlapja – stadion (spanyol nyelven). [2014. augusztus 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. július 30.)