Marshallplanen: Forskjell mellom sideversjoner
Slettet innhold Innhold lagt til
m CS1: Endrer dødlenke/deadlink til url-status |
→Historie: Det var 16 land, ikke 18 som sluttet seg til marshalpalnen |
||
Linje 8:
Planen ble lansert av Marshall i en tale ved [[Harvard University]] 5. juni 1947.<ref name="SSB1998" /> Den ble vedtatt av kongressen i 1948 og sanksjonert av president [[Harry S. Truman]] 3. april 1948.<ref name=":0">{{Kilde www|url=https://www.britannica.com/event/Marshall-Plan|tittel=Marshall Plan {{!}} Summary & Significance {{!}} Britannica|besøksdato=2022-04-03|dato=2021-08-17|verk=web.archive.org|arkiv-dato=2021-08-17|arkiv-url=https://web.archive.org/web/20210817141443/https://www.britannica.com/event/Marshall-Plan|url-status=unfit}}</ref> Hjelpeprogrammet ble snart omtalt som Marshallplanen. Hele Europa – i tillegg til [[Sovjetunionen]] – fikk tilbud om hjelpen, som innebar at USA aktivt skulle gå inn med økonomisk støtte for å få landene på fote mot at de åpnet for mer frihandel. Med unntak av [[Spania]] og [[Finland]] takket alle de vestlige landene ja til støtten, mens [[Sovjetunionen]] sa nei. I tillegg nektet alle de [[Øst-Europa|østeuropeiske landene]] å motta støtten.{{Sfn|Ellingsen|1997|s=25}}
Det var totalt
I løpet av de fire neste årene (1948–1952) utbetalte USA omtrent 13 milliarder dollar,<ref name="SSB1998" /> hvor Frankrike og Storbritannia fikk til sammen fem milliarder.{{sfn|Schain|2001}} Det var [[Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling|«Organisasjonen for økonomisk samarbeid i Europa»]] (OEEC) som bestemte hvor mye hvert enkelt land skulle få.<ref name="SSB1998" /> Utbetalingen skjedde i form av både lån og gaver.<ref name="SSB1998" /> Gavene var hovedsakelig ren kapital, men også mye industri- og landbruksutstyr som kunne fremskynde den økonomiske veksten.{{Trenger referanse}}
|