James Gibbons
James Gibbons (født 23. juli 1834 i Baltimore i Maryland i USA, død 24. mars 1921 samme sted) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Baltimore 1877–1921.
James Gibbons | |||
---|---|---|---|
Født | 23. juli 1834[1][2][3][4] Baltimore | ||
Død | 24. mars 1921[1][2][3][4] Baltimore | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1861–), skribent, katolsk biskop (1868–) | ||
Embete |
| ||
Utdannet ved | St. Charles College, Maryland St. Mary's Seminary and University | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Gravlagt | Baltimore Basilica of the National Shrine of the Assumption of the Blessed Virgin Mary | ||
Signatur | |||
Våpenskjold | |||
Han ble kreert til kardinal i 1886 av pave Leo XIII. Han deltok ved konklavet 1903 som valgte pave Pius X, men rakk ikke frem tidsnok til konklavet 1914 som valgte pave Benedikt XV.
Liv og virke
redigerBakgrunn
redigerGibbons var sønn av en irsk innvandrer fra County Mayo til Amerika. Han hadde to brødre og tre søstre. Da farens helsetilstand forverret seg dro familien tilbake til Irland. Da faren døde i 1847 og familiens økonomi led, vendte moren tilbake til USA med barna.
Nå kom de til New Orleans, og der arbeidet Gibbons i forskjellige geskjefter for å støtte familien. Forretningsmenn begynte å legge merke til den intelligente unge Gibbons og støttet opp om hans økonomiske interesse og ferdigheter.
Våren 1854 foretok redemptoristene en folkemisjon i deres menighet. Dette vakte et prestekall hos Gibbons. Hans arbeidsgiver forsøkte å få ham fra det, med overtalelsesforsøk og lønnsøkning. Men han begynte i 1855 likevel på teologiske studier i Baltimore ved presteseminaret der.
Prest
redigerDen 30. juni 1861 ble Gibson presteviet, og han begynte sitt sjelesørgeriske virke i Baltimore, som på denne tid var preget av borgerkrigen.
Det varte ikke lenge før erkebiskopen der fikk å høre om hans fremragende prekener og rike evner. Han kalte ham til bispedømmets forvaltning og utnevnte ham til sin rådgiver.
Biskop
redigerDen 3. mars 1868 ble Gibbons utnevnt til apostolisk vikar av North Carolina og til titulærbiskop av Adramyttium. Dette apostoliske vikariat talte den gang 700 katolikker. Han ble bispeviet 16. august 1868 av erkebiskop Martin John Spalding av Baltimore; medkonsekratorer var biskopen av Charleston Patrick Neeson Lynch, og biskopen av Pittsburgh Michael Domenec.
Etter han som den aller yngste av biskopene i 1869-70 deltok på første vatikankonsil – ledsaget av Isaac Hecker som rådgiver –, ble han den 30. juli 1872 utnevnt til biskop av Richmond, hvor han ble intronisert 20. oktober 1872. Den 20. mai 1877 ble kan koadjutor-erkebiskop av Baltimore.
Erkebiskop av Baltimore
redigerDen 3. oktober 1877 ble han ordinær erkebiskop av Baltimore.
Gibbons tok virksomt del i mange sosiale spørsmål og forsøkte å føre den katolske kirke i sitt land i levende kontakt med det amerikanske folk - der antikatolisismen var sterk - og støtte de liberale strømninger innen kirken, som fikk tilnavnet amerikanismen. Han ble høyt skattet i vide kretser som en fremstående leder, som ved siden av sin kirkes interesser også hevdet USAs innsats og betydning. Av hans mange skrifter må fremheves The Faith of our Fathers (1871), som kom ut i en mengde opplag og ble oversatt til mange språk.
Kardinal
redigerDen 7. juni 1886 opptok pave Leo XIII han som kardinalprest i kardinalskollegiet med tittelkirken Santa Maria in Trastevere.
Han var den første amerikanske kardinal som deltok på et pavevalg, i konklavet i 1903. Han dro også over Atlanterhavet for å delta på konklavet 1914, men ankom for sent.[5]
Som tjenesteeldste kardinalprest var han fra 1920 kardinalprotoprest.
Episkopalgenealogi
redigerHans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
- Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632) *1621
- Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
- Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
- Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
- Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
- Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
- Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
- Kardinal Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
- Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
- Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
- Biskop Benedict Joseph Flaget (1763-1850) *1810
- Erkebiskop Martin John Spalding (1810-1872) *1848
- Kardinal James Gibbons (1834-1921) *1868[6]
Referanser
rediger- ^ a b Encyclopædia Britannica Online, oppført som James Cardinal Gibbons, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/James-Cardinal-Gibbons, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Autorités BnF, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id gibbons-james, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b NCpedia, NCpedia ID biography/gibbons-james, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Ellis, John Tracy. Life of James Cardinal Gibbons (abridged by Francis L. Broderick), The Bruce Publishing Company, 1963
- ^ catholic-hierarchy.org gibbonsj, lest 5. desember 2021
Litteratur
rediger- Ellis, John T., The Life of James Cardinal Gibbons Archbishop of Baltimore, 1834-1921 (1952)
- Shea, John Gilmary. The Hierarchy of the Catholic Church in the United States, (New York: The Office of Catholic Publications, 1886), 82-84.
- Will, Allen S., Life of Cardinal Gibbons (1922).
Eksterne lenker
rediger- (en) James Gibbons – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church