André Bjerke
André Bjerke | |||
---|---|---|---|
André Bjerke i 1958 Foto: Klaus Forbregd / NTNU Universitetsbiblioteket | |||
Født | Jarl André Bjerke 30. jan. 1918[1][2] Grefsen (Aker)[1] | ||
Død | 10. jan. 1985[2] Oslo (Norge) | ||
Beskjeftigelse | Lyriker,[3] oversetter, manusforfatter, skribent, novelleforfatter, sjakkspiller, prosaforfatter,[3] dramatiker[3] | ||
Ektefelle | Henny Moan (1959–1972)[4] Gerd Granholt (1972–1985)[4] Mette Brun (1946–1956)[4] | ||
Far | Ejlert Bjerke | ||
Mor | Karin Bjerke | ||
Barn | Vilde Bjerke | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Gravlagt | Vestre gravlund | ||
Morsmål | Riksmål | ||
Språk | Riksmål, norsk, tysk, fransk | ||
Utmerkelser | 7 oppføringer
Bastianprisen (1958)
Norsk kulturråds oversetterpris (1972) Riksmålsforbundets litteraturpris (1963) Rivertonklubbens ærespris (1973) Oslo bys kulturpris (1980) Lytterprisen (1967) Ridder av St. Olavs Orden (1983) | ||
Pseudonym | Bernhard Borge | ||
Debut | Syngende jord | ||
Debuterte | 1940 | ||
Aktive år | 1940–1983 | ||
IMDb | IMDb | ||
Jarl André Bjerke (1918–1985) var en norsk forfatter, gjendikter, lyriker og sjakkspiller som ble toneangivende i etterkrigstidens norske litteratur- og språkdebatt, henholdsvis som forkjemper for tradisjonell verseform og riksmålssaken.
Han debuterte i 1940 med diktsamlingen Syngende jord, som ble antatt av Aschehougs konsulent Arnulf Øverland. Han var meget produktiv og allsidig og har skrevet dikt både for barn og voksne, kriminalromaner under pseudonymet «Bernhard Borge», essays og sakprosa, blant annet om språk. Bjerke var ivrig riksmålstilhenger, og var aktiv i Riksmålsbevegelsen i en årrekke, blant annet som redaktør av bevegelsens tidsskrift Ordet. Han har også oversatt og gjendiktet både dramatikk (av Shakespeare, Molière, Goethe og Racine, musikalen My Fair Lady), lyrikk (av Rudyard Kipling, Dorothy Parker og Edgar Allan Poe) og prosa (av Hermann Hesse, Heinrich Heine og Karen Blixen).[5][6]
Familie
[rediger | rediger kilde]André Bjerke var sønn av forfatteren Ejlert Bjerke og Karin Bjerke, født Svenson, og fetter av forfatteren Jens Bjørneboe.[7]
Han var gift tre ganger, med Mette Brun fra 1946 til 1956, med skuespilleren Henny Moan fra 1959 til 1972 og med Gerd Granholt fra 1972.[8][9] I første ekteskap ble han far til psykiateren Espen Bjerke (f. 1947)[10] og til læreren Tone Bjerke (f. 1950), som var gift med Jan Pahle og siden med Olav Bjørshol, Ari Behns far.[11] I ekteskapet med Henny Moan ble han far til kunstneren Vilde Bjerke (f. 1960), som etter bruddet mellom Bjerke og Moan ble stedatter av Ole Paus fra 1973 og som debuterte som tekstforfatter som 13-åring i 1973 med sangen «Blomsten» på sistnevntes plate Blues for Pyttsan Jespersens pårørende. Vilde Bjerke har særlig jobbet med formidling av farens forfatterskap; hennes halvbror Sole Paus er selv halvbror av komponisten Marcus Paus som har satt musikk til mange av Bjerkes dikt.[12]
Temaer i Bjerkes produksjon
[rediger | rediger kilde]Et viktig tema i Bjerkes produksjon, som er spesielt fremtredende i hans diktsamlinger, er hans evige lengsel etter barndommen. Dette ser man tydelig blant annet i diktet Tapt paradis (i diktsamlingen Syngende jord (1940)), som handler om hans voksne møte med sin barndoms have.
André Bjerke utga sytten essaysamlinger. De omhandlet i all hovedsak kunst og kultur, hovedsakelig litteratur og språksaken, hvor Bjerke inntok et tydelig standpunkt mot samnorsk og bokmål. Noe av denne essayistikken har også filosofiske innslag.[13]
Et annet tema er humorens stilling i Norge. Hvis man brukte humor, ble man ofte sett på som mindre seriøs. Bjerkes kritikk av denne holdningen ser man blant annet i novellen Dikteren, rusen og alvoret (utgitt som hørespillmanus i tidsskriftet Ordet nr. 10, 1953, omarbeidet til novelle i boken Tryllestaven, 1961). Bjerke sto også, ved siden av Odd Eidem og Carl Keilhau, bak de såkalte «bakvendte familiebøkene», som var satiriske parodier på oppslagsverk.[7]
Kriminalforfatter med interesse for psykoanalyse
[rediger | rediger kilde]Bjerke er en av Norges mest fremtredende kriminalforfattere gjennom tidene. Han skrev sine kriminalromaner under psevdonymet Bernhard Borge. Hans debutroman Nattmennesket kom i 1941 og var inspirert av psykoanalysen. Psykoanalysen var meget aktuell i Norge i 1930-årene. I 1942 utkom hans mest kjente roman: De dødes tjern. Den ble filmatisert i 1958 under regi av Kåre Bergstrøm, og Bjerke spilte selv en av rollene, Jon Mørk, i filmen og hans kone Henny Moan spilte Liljan Werner. Bjerke selv ble imidlertid mer opptatt av såkalt irrasjonelle og okkulte fenomener, noe som blant annet avspeiler seg i at han i filmversjonen spiller en talsmann for overnaturlige fenomener. Døde menn går i land (1947) er en meget spennende kriminalgrøsser. Skjult mønster (1950) er en psykoanalytisk kriminalroman.
Bøker for barn
[rediger | rediger kilde]Han skrev også rim og vers for barn og ga ut flere barnebøker. Et av dem begynner slik:
I landet Miramarmora
var Farao på ferie
hos farmora og mormora.
En morgen klatret mormora
til Farao i furua,
og så begynte moroa.
Farao på ferie
I tillegg ga han i 1959 ut en ABC-bok, André Bjerkes ABC, som brukes bl.a. i steinerskolene.
Riksmålsforkjemper
[rediger | rediger kilde]Han var en av initiativtakerne til Det Norske Akademi for Språk og Litteratur, formann i Forfatterforeningen av 1952 fra 1961 til gjenforeningen med Den Norske Forfatterforening i 1966. Bjerke overtok redaksjonen av Riksmålsordlisten etter Arnulf Øverland. I tillegg var han redaktør for tidsskriftet «Ordet» 1950–66. Han utga også en rekke bøker om emnet, som Sproget som ikke vil dø, Dannet talesprog og Babels tårn. Innleggene begrenset seg ikke til prosa, men fikk også uttrykk i satiriske dikt som Tre og tredve («(En riksmåls-regle, tilegnet norske skolebarn – i håp om at de vil erte sin norsklærer med den.)»
En underskjønn prinsesse
i all sin silkestas
gikk morgentur i gresset.
(Det heter ikke gras!)
Og tre og tredve terner,
de fulgte også med.
(Det heter tre og tredve
og ikke tretti tre!)
Men hør! Det kom visst noen
til kongeslottet nu,
for hovtramp lød på broen.
(Det heter ikke bru!)
[..]
Prins Klim av Baldakien!
Prinsessen kjente ham.
Han trådte frem på stien.
(Det heter ikke fram!)
[...]
Hun var et par og tyve,
og han en gammel narr.
(Det heter par og tyve og ikke tjue par!)
Fra Tre og tredve av André Bjerke
Annet
[rediger | rediger kilde]Bjerke skrev også hørespill, og flere av hans romaner og noveller har blitt dramatisert for NRK, deriblant novellen Tryllestaven, som ble tilrettelagt for radio på 1960-tallet.
Sammen med Odd Eidem skrev Bjerke flere komiske skuespill, og av disse ble Tror du jeg spøker oppført i København og Ålborg i 1953.
Bjerke var en ivrig foregangsmann for fjernsynet. Han var med i prøvesendinger på slutten av 1950-tallet og dukket stadig opp i fjernsynsruten i løpet av 1960- og 1970-årene. TV-serien Streiftog i Grenseland (1971–1972), som han spilte inn sammen med Harald Tusberg, ble planlagt som syv programmer, mens det til slutt ble seks. Serien omhandlet blant annet parapsykologiske fenomener og alternative behandlingsmetoder av sykdom. Et program handlet om sjøormen i Loch Ness. Serien vakte stor oppsikt, og Tusberg mente i sin bok Litt av et liv! at det var første gang et fjernsynsselskap noe sted tok for seg hele rekken av okkulte fenomener. (Tusberg, s. 218) Han var en dreven sjakkspiller, og hadde sjakkprogrammer i både radio og fjernsyn. Bjerke deltok selv i flere sjakkturneringer i 1950-årene.
Våren 1981 ble Bjerke henvist til å bruke rullestol etter et hjerneslag.[14]
Det drømmer et regn mot ruten,
en stille, unnselig larm
av vannet som varsomt lister
seg ned langs min vinduskarm.![]()
Han gikk bort 10. januar 1985.
Vilde Bjerke, hans datter (som flere av hans mest kjente barnevers er skrevet til), ga i 2002 ut erindringsboken Du visste om et land. Om min far André Bjerke.
Bjerke i musikk og tale
[rediger | rediger kilde]
Tro ikke mørket når lyset går ned
i skumringens fang.
Alltid er det på jorden et sted
soloppgang.
Fra På jorden et sted
Bjerkes egne fremføringer
[rediger | rediger kilde]På innspillingen André Bjerke og Claes Gill leser egne dikt (1987) leser Bjerke flere egne tekster; «Med åtte roser», «Ordet», «Trosartikler», «Oppdragerferden», «Kjerringa mot strømmen», «En handelsreisendes liv (Søren Sørpå)», «Den hemmelige sommer», «Død mann rider», «Bruddstykke av et rimbrev», «Hva Vilde kan», «I dukkehuset», «Farao på ferie», «Pyramiden», «Ballonger som flyr», «Tre rare katter», «Fru Kobros hubro», «Fru Nitters datter» og «Bedrøvet fugl». På albumet Jeg har mitt hjerte i Oslo (1979) kan man også høre Andre Bjerke fremføre «Oslo-Prolog».
Andres fremføringer og tolkninger
[rediger | rediger kilde]Flere komponister har tonesatt dikt av Bjerke, blant dem er Faun, med Bjerkes datter Vilde, som har gitt ut albumene Faun - en musikalsk reise i André Bjerkes diktning (2001), Spåmannskunst (2004), Pjolter (2006) og samlealbumet Noen av de beste (2009). Finn Kalvik har benyttet seg av tekstene til Bjerke på flere sanger som «Måken» på albumet Tusenfryd og grå hverdag (1971) og på Bjerke / Hagerup / Kalvik (2007) hvor sangene «Oslohøst», «Minuttene», «Byen», «Veslefrikk med fela» og «Holger Trubadurs vise» er med.
I 2004 ga Karoline Krüger ut albumet De to stemmer, der hun fremførte 17 sanger som er tonsatte dikt av André Bjerke. I 2018 kom albumet En hellig, alminnelig lek – sanger til dikt av André Bjerke med Julie Kleive, Joachim Kwetzinsky og Marcus Paus. Også flere andre har gitt ut sanger med tekster av Bjerke, deriblant Lars Mjøen, Eli Rygg og Tore Magnus Pettersson.
NRK Radioteaterets produksjon av et hørespill basert på romanen Døde menn går i land ble utgitt på CD i 2002.
Bibliografi
[rediger | rediger kilde]Lyrikk
[rediger | rediger kilde]- Syngende jord, 1940
- Regnbuen, 1946
- Fakkeltog, 1942
- Fremmede toner. Et utvalg av verdenslyrikken i norsk gjendiktning., 1947
- Eskapader, 1948
- Dikt om vin og kjærlighet, 1950
- Den hemmelige sommer, 1951
- Prinsessen spinner i berget, 1953
- Slik frøet bærer skissen til et tre, 1954
- En jeger og hans hund, 1958
- En kylling under stjernene, 1960
- Med alle mine fugler (hundre dikt) 1965
- En skrift er rundt oss, 1966
- Skyros, Egeerhavet, 1967
- Det finnes ennu seil, 1968
- En helt almindelig lek (dikt i utvalg) 1973
- Et strå i vind, 1974
- Sol, måne og elleve stjerner (utvalgte dikt), 1975
- Samlede dikt, 1977 (To bind)
- I byen min, 1979
- Hverdagsmirakel og andre efterlatte dikt, 2001
- Samlede dikt, 2003 (samlede lyriske diktning, for første gang komplett)
Kriminallitteratur
[rediger | rediger kilde]- Nattmennesket, 1941
- De dødes tjern, 1942 (ble filmatisert i 1958 og nyinnspilt i 2019)
- Døde menn går i land, 1947
- Skjult mønster, 1950
- Enhjørningen, 1963 (ble filmatisert med tittelen «Klokker i måneskinn» (1964))
- Onkel Oscar starter opp, 1970 (kriminalnoveller, sammen med Harald Tusberg)
- Onkel Oscar kjører videre, 1970 (kriminalnoveller, sammen med Harald Tusberg)
- Hobbydetektiven: historiene om Klaus Vangli, 1971 (kriminalnoveller)
Sakprosa
[rediger | rediger kilde]- Hva er god stil? 1955
- Rim og rytme: en liten verselære, 1956, i senere revidert utgave som Rytme og rim
- Nye bidrag til Goethes farvelære, Kosmos Förlag, Stockholm 1961
- Hva er godt riksmål? Spørsmål og svar, 1962
- Arnulf Øverland – vårt sprogs konservator og fornyer, 1965 (om Arnulf Øverland)
- Dannet talesprog, 1966
- Hva er godt riksmål? Spørsmål og svar, 1967
- Spillet i mitt liv: en amatør ved sjakkbrettet, 1968
- Grenseland – fem år efter, 1977 (m/ Harald Tusberg)
- Versekunsten: rytme og rim, 1980, 2000 (omarbeidet utgave av Rim og rytme fra 1956)
Novellesamlinger
[rediger | rediger kilde]- Tryllestaven – Syv historier om noe bortenfor, 1961
- Fortellinger ved peisen, 1981 (noveller i utvalg)
Essaysamlinger
[rediger | rediger kilde]- Fuglen i fikserbildet: fragmenter av en livsanskuelse, 1955
- Vitenskapen og livet, 1958
- Babels tårn, 1959
- Sproget som ikke vil dø – Rapporter fra riksmålets krigshistorie, 1964
- Reiser gjennom århundrene – I syv stilepoker, 1967
- Hårdt mot hårdt, 1968
- I syklonens sentrum, 1970
- Å kunne eller ikke kunne – Strøtanker om fag, 1970
- Med kritiske øyne, 1971 (Nyttårshilsen fra Aas & Wahls boktrykkeri. Ikke i bokhandelen)
- Djevelens omgangsfelle, 1974
- I kampens glede, 1982 (et utvalg essays fra tidligere samlinger)
Humoristiske publikasjoner
[rediger | rediger kilde]- Den bakvendte boken, 1949 (m/Odd Eidem og Carl Keilhau)
- Den bakvendte familieboken – ved tre av dem 1951 (m/Odd Eidem og Carl Keilhau)
- Den bakvendte familieboken – ved to av dem 1955 (m/ Carl Keilhau)
Barnebøker
[rediger | rediger kilde]- Fabelen om Gry og Gruble, 1948 – illustrert av Knut Yran
- For moro skyld, 1956 – barnerim med tegninger av Mette Borchgrevink
- Mere moro, 1957 – barnerim med tegninger av Mette Borchgrevink
- André Bjerkes ABC – utgitt av Riksmålsforbundet 1959
- Fru Nitters datter, 1966 – barnerim med tegninger av Mette Borchgrevink
- Moro-vers, 1980 – samlede barnedikt med illustrasjoner av Rune Johan Andersson, senere utgaver 1995 og 2000 kun med et mindre utvalg og illustrasjoner av Fam Ekman og Svein Nyhus
Samlinger
[rediger | rediger kilde]- For anledningen (prologer gjennom 15 år), 1963
- Før teppet går opp (prologer gjennom 25 år), 1973
Hørespill[15]
[rediger | rediger kilde]- Stokken (produsert 1953, reprise 1953)
- Dikteren, rusen og alvoret (produsert 1953)
- Døde menn går i land (kriminalroman av Bjerke under psevdoymet Bernhard Borge, dramatisert av Bjørn Carling, fem deler, produsert 1988, reprise 1996)
- Gjengangernatt (episode tre av Fredløs blant de døde, produsert 1987, reprise 1988 og 2001)
- Troll i ord (episode seks av Fredløs blant de døde, produsert 1987, reprise 1988)
- De dødes tjern (kriminalroman av Bjerke under psevdoymet Bernhard Borge, dramatisert av NRK Radioteateret ved Jan Faller, fire deler, produsert 2007)
Oversettelser og gjendiktninger
[rediger | rediger kilde]Hans mest kjente oversettelser og gjendiktninger (oversettelsesår i parentes):
- De profundis; og Balladen om Reading fengsel av Oscar Wilde (1950). André Bjerkes far Ejlert Bjerke gjendiktet De Profundis, og André gjendiktet Balladen om Reading fengsel.
- Spoon River-antologien av Edgar Lee Masters (1950).
- Misantropen av Molière (1957).
- En sommernattsdrøm av William Shakespeare (1958). Fra 1996-utgaven under tittelen En midtsommernattsdrøm.
- Hamlet av William Shakespeare (1958).
- My Fair Lady av Alan Jay Lerner; etter George Bernard Shaws Pygmalion (1959).
- Hvem skal trøste Knøttet? av Tove Jansson (1960).
- Hellig trekongers aften eller Hva du vil av William Shakespeare (1964).
- Faust: en tragedie: første del av Johann Wolfgang von Goethe (1966).
- Drømmen i en drøm: dikt i utvalg og essayet "Komposisjonens filosofi" av Edgar Allan Poe (1967).
- Kjøpmannen i Venedig av William Shakespeare (1967).
- Stor ståhei for ingenting av William Shakespeare (1969).
- Hvis av Rudyard Kipling (1969).
- Romeo og Julie av William Shakespeare (1970).
- Stormen av William Shakespeare (1970).
- As you like it av William Shakespeare (1972). Fra 1996-utgaven under tittelen Som dere vil ha det.
- Vintereventyret av William Shakespeare (1973).
- Troll kan temmes av William Shakespeare (1974).
- Maria Stuart av Friedrich Schiller (1980).
- Like for like av William Shakespeare (1980).
- Faust: en tragedie av Johann Wolfgang von Goethe (1983). (2 bind)
Litteratur om Bjerke
[rediger | rediger kilde]- Bjerke, Vilde: Du visste om et land – om min far André Bjerke, Aschehoug, Oslo, 2002, ISBN 82-03-18536-3
- Hansen, Jan Erik: André Bjerke – det bevegelige menneske – et portrett, Cappelen, Oslo, 1985, ISBN 82-02-09259-0
- Kjerschow, Ole Christian: André Bjerke mellom to kulturer. Kultur- og vitenskapskritikk. Antropos, 2011, ISBN 978-82-7940-100-1
- Parmann, Øistein (red.): André Bjerke i lek og alvor, Dreyer, Oslo, 1982 (Festskrift til hans 65-årsdag)
- Normann Waage, Peter: André Bjerke - I kampens glede - En biografi, Aschehoug, Oslo, 2018
- Ødegaard, Rebecca Maria Boxler: Det moderne menneske mellom rasjonalisme og okkultisme: En analyse av tre (kriminal)romaner av Bernhard Borge – hovedoppgave i nordisk litteratur, Universitetet i Oslo, 2003
Bibliografier over Bjerkes produksjon
[rediger | rediger kilde]- Dunker, Hanne Christine (ansv.): André Bjerke – en bibliografi, Statens bibliotek- og informasjonshøgskole, Oslo, 1991 (Hovedoppgave i bibliotekfag)
- Hebnes, Bjørg K. og Johansen, Karin (ansv.): André Bjerke : en bibliografi over artikler i aviser og tidsskrifter, Oslo: Høgskolen i Oslo, Avd. JBI, 2003 (Hovedoppgave ved Høgskolen i Oslo, Bibliotek- og informasjonsstudiene)
Bøker inspirert av André Bjerke
[rediger | rediger kilde]Knut Nærum har gitt ut tre bøker som er parodier på André Bjerkes kriminalromaner:
- Knut Nærum: Døde menn går på ski, 2002
- Knut Nærum: De dødes båt, 2008
- Knut Nærum: Voodoo på vestkanten, 2015[16][17]
Priser og æresbevisninger
[rediger | rediger kilde]- 1958 Bastianprisen for oversettelsen av Molières Misantropen
- 1963 Riksmålsforbundets litteraturpris
- 1967 Norsk lytterforening for radio og televisjon: Lytterprisen
- 1972 Norsk kulturråds oversetterpris
- 1973 Rivertonklubbens ærespris
- 1980 Oslo bys kulturpris[18]
- 1981 Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom «för förnyelse av den nordiska detektivromanen.»
- 1983 Utnevnt til ridder av St. Olavs Orden
Riksmålsforbundet har montert et bronserelieff av Bjerke utenfor Schøningsgate 25 i Oslo, hvor dikteren bodde store deler av sitt liv. Avdukingen skjedde i 1997.
Boken Spillet i mitt liv (1968, 1975) ble i 1999 kåret til århundrets beste norske sjakkbok av «Sjakktuelt» på sjakk.no.[19]
I 2004, under Bok i Sentrum, kom De dødes tjern på andreplass i en kåring av Norges beste kriminalroman. Jo Nesbøs Rødstrupe vant, med Bjerkes roman tett bak.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Folketellingen i Norge i 1920, www.digitalarkivet.no, oppført som Jarl Andre Bjerke[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Gemeinsame Normdatei, besøkt 2. mai 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c https://cs.isabart.org/person/132064; Archive of Fine Arts; besøksdato: 1. april 2021; abART person-ID: 132064.
- ^ a b c Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ André Savik (15. mars 1984). «Ordet står i sentrum». Aftenposten. s. 6.
- ^ «Bøker, bøker, bøker». Aftenposten. 16. august 1980. s. 20.
- ^ a b André Savik (16. august 1980). «40 år på parnasset». Aftenposten. s. 20.
- ^ (no) «André Bjerke» i Store norske leksikon
- ^ Anders Grønneberg (22. april 2018). «André Bjerke får endelig sin biografi» (norsk). Dagbladet. Arkivert fra originalen 26. desember 2019. Besøkt 26. desember 2019.
- ^ «André Bjerke og psykoanalysen». Tidsskrift for Den norske legeforening.
- ^ «Ari forsonet med far». VG.
- ^ Aslaug Olette Klausen (21. desember 2018). «Tonesetting av André Bjerke-dikt har gitt Marcus Paus varige mén». Ballade (norsk). Arkivert fra originalen 24. desember 2018. «Komponisten snakker med Ballade på Kulturhuset i Oslo om hvordan det kjennes å ha sluppet albumet En hellig alminnelig lek. Hans tonesetting av André Bjerke-dikt, fremført av Julie Kleive og Joachim Kwetzinsky.»
- ^ Henning Hagerup i Vagant, 2007, s. 75 og s. 78
- ^ (Parmann, s. 9).
- ^ Hartenstein, Tilman: Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001, Oslo 2001, s. 203-204
- ^ «Knut Nærum: Voodoo på vestkanten». Cappelendamm. 2015. Besøkt 3. mai 2023.
- ^ «Voodoo på vestkanten». NRK Radio (norsk). Besøkt 3. mai 2023. «NRK Radioteatret og Knut Nærum har sammen bestemt seg for å vekke de døde denne påsken. En mann nekter å holde seg i graven, en sval bris slår inn fra Haiti mot Oslo vest og med litt magi & voodoo kan de døde reise under jorden. En hevn fra det hinsidige er på vei...»
- ^ André Savik (6. desember 1980). «Byen takker sin diktervenn». Aftenposten. s. 5.
- ^ «Sjakktuelt». Arkivert fra originalen 30. november 2011. Besøkt 1. desember 2005.
Kilder
[rediger | rediger kilde]- Hagerup, Henning: «Fugler i fikserbildet - Om André Bjerkes essayistikk» i Vagant - Tidsskrift for litteratur og kritikk, nr. 3, 2007. s. 68-78.
- Tusberg, Harald: «André», kapittel 7 i boken Litt av et liv!, Oslo, Dreyer, 1989. s. 205-232.
- Parmann, Øistein (red.): i sitt forord til boken André Bjerke – i lek og alvor, Oslo, Dreyer, 1982 s. 9-10.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) André Bjerke – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) André Bjerke på Internet Movie Database
- (no) André Bjerke hos Nationaltheatret
- (no) André Bjerke hos Sceneweb
- (en) André Bjerke hos The Movie Database
- (no) Side om Bjerke med bilder, sitater og dikt (inkluderer sjeldne tekster) Inkluderer også et forsøk på en diskografi over Bjerke-relaterte vinylplater/CD-er.
- (no) TV-program fra serien «Streiftog i Grenseland»: «Skjulte krefter?». Program nr. 3, 4. desember 1971. NRK (NRK Gull, arkivopptak).
- (no) TV-program fra serien "Streiftog i Grenseland": «Er folketro overtro?». Program 5, NRK (NRK Gull, arkivopptak).
- (no) «André Bjerke om å samle på frimerker» NRK Skole
- (no) Digitalt tilgjengelig innhold hos Nasjonalbiblioteket: bøker av André Bjerke, bøker om André Bjerke, arkiv etter André Bjerke
- (no) Biografi på sceneweb
- (no) André Bjerke hos Norsk Oversetterleksikon
NRK: Lydfiler med André Bjerke
Wikiquote: André Bjerke – sitater
- Fødsler i 1918
- Dødsfall i 1985
- Norske lyrikere
- Norske krimforfattere
- Norske barnebokforfattere
- Norske essayister
- Norske oversettere
- Norske novellister
- Norske antroposofer
- Norske sjakkspillere
- Sjakkforfattere
- St. Olavs Orden
- Personer fra Oslo
- Medlemmer av Det Norske Akademi
- Personer begravet på Vestre gravlund
- Lytterprisen