Adam Michna z Otradovic
Adam Michna z Otradovic | |
český barokový skladateľ | |
Základné informácie | |
---|---|
Narodenie | 1600 Jindřichův Hradec |
Úmrtie | 16. október 1676 Jindřichův Hradec |
Odkazy | |
multimediálny obsah na commons | |
Adam Michna z Otradovic (* 1600, Jindřichův Hradec - † 16. október 1676 tamtiež) bol najvýznamnejší a najplodnejší český barokový skladateľ 17. storočia. Venoval sa tiež básnickej tvorbe pre ktorú ho česká literárna história považuje za jedného z najlepších českých barokových skladateľov. Pravidelne hrával v kostole na omšiach a na pohreboch. Jeho rodným mestom je Jindřichův Hradec, kde celý život pôsobil a aj v roku 1676 zomrel na náhlu chorobu.
Životopis
Michna pochádzal zo starobylého šľachtického rodu. Bol rytierom, no napriek šľachtickému titulu nebola jeho rodina veľmi majetná. Pravdepodobne získal svoje prvé hudobné vzdelanie od otca, ktorý bol trubkár, organista a učiteľ hudby. Michna vyštudoval jezuitské gymnázium. Predpokladá sa, že jeho rodina bola katolícky založená, a to mohlo viesť k tomu, aby navštevoval cirkevnú školu. V minulosti bolo zvykom, že sa mladý muž oženil až vtedy, keď dosiahol nejaké zaistené postavenie, čo mohlo u Michnu znamenať to, že sa v roku 1628 stal organistom a mohol sa teda oženiť so Zuzanou Cimrmonovou, dcérou vinára. Svadbou sa postavenie Adama Michnu výrazne zlepšilo a dal sa so svojou ženou na obchodovanie s vínom.
Dve tretiny jeho tvorby sa stratili. Michna bol najplodnejším skladateľom 17. storočia. Na obdobie, v ktorom tvoril je pozoruhodné, koľko jeho skladieb bolo vytlačených. Je pravdepodobné, že vydanie svojich skladieb si musel hradiť sám. Poznáme 230 kompozícií sústredených do piatich zbierok, troch českých a dvoch latinských. Michnova tvorba bola hlavne hudba duchovná. Jeho prvým doloženým dielom je Obsequium. Skladateľ sa v ňom vyznáva z lásky a vďačnosti grófovi Vilémovi Slavatovi, ale aj Matke Božej, ktorej bol gróf oddaným ctiteľom. Pravdepodobne sa gróf nejakým spôsobom zaslúžil o Michnovo hudobné vzdelanie. Medzi ďalšie známe diela patria zbierky Loutna česká, Svatoroční muzika aneb Sváteční kancionál a Česká mariánska muzika, ktorej autorom textov je sám skladateľ. V predhovore tohto diela Michna opisuje piesne luteránov a utakvistov ako jed, čo opäť môže dokazovať, že bol vychovávaný v katolíckej rodine. Michna zhudobnil celkom 195 piesňových textov. Jeho piesne boli veľmi spevné. Michnova tvorba by sa dala rozdeliť na kancionály určené prostému ľudu a vyspelé chrámové skladby skomponované na liturgické latinské texty určené primárne pre zbor, ktoré stelesňovali ideálny typ duchovnej piesne 17. storočia.
Bol prvým skladateľom, ktorý zaviedol do latinskej figurálnej hudby v Čechách nový barokový štýl na vysokej úrovni. Ovládal väčšinu výrazových prostriedkov svojej doby, ale používal ich tak, že nie je možné určiť konkrétneho autora, ktorým bol inšpirovaný. Michnovi nevyhovovalo akým spôsobom sa hrala hudba v kostoloch. Podľa neho nebola hodná toho, aby bola hraná pre Boha, a preto finančne prispieval na zlepšenie situácie a založil nadáciu pre študentov. Uprostred ešte nie úplne štýlovo vyhradenej chrámovej hudby v prvej polovici 17. storočia patrí Michnovi čestné miesto. Ako skladateľ a básnik bol veľmi nadaný, no skladanie hudby a básní bolo pre neho pravdepodobne skôr osobnou záľubou než povinnosťou, ktorú by musel vykonávať z osobných dôvodov.
Iné projekty
Commons ponúka multimediálne súbory na tému Adam Michna z Otradovic
Zdroje
- ČERNUŠÁK, Gracian.; ŠTEDROŇ, Bohumír.; NOVÁČEK, Zdenko. Československý hudební slovník. 1.vyd. Brno: Státní hudební nakladatelství, n. p., Praha, 1965. 1080 s.
- SEHNAL, Jíří. Adam Michna z Otradovic – skladatel. 1.vyd. Olomouc: Univerzita Palackého, 2013. 207 s. ISBN 978-80-244-3435-3
- Adrienne Simpson and Jiří Sehnal. "Michna z Otradovic, Adam Václav." Grove Music Online. Oxford Music Online. Oxford University Press, accessed November 19, 2013, [1]
- Missa Sancti Wenceslai by Michna z Otradovic; Adam Václav; Jiří Sehnal. Review by: D. L.Music & Letters , Vol. 48, No. 2 (Apr., 1967), pp. 170-171 Published by: Oxford University Press Article Stable URL: [2]