Харалд Лепокоси — разлика између измена
м r2.7.1) (Робот додаје: sk:Harald I. (Nórsko) |
м r2.6.4) (Робот мења: en:Harald Fairhair |
||
Ред 32: | Ред 32: | ||
[[de:Harald I. (Norwegen)]] |
[[de:Harald I. (Norwegen)]] |
||
[[et:Harald Kaunisjuus]] |
[[et:Harald Kaunisjuus]] |
||
[[en:Harald |
[[en:Harald Fairhair]] |
||
[[es:Harald I de Noruega]] |
[[es:Harald I de Noruega]] |
||
[[fa:هارالد یکم]] |
[[fa:هارالد یکم]] |
Верзија на датум 22. јул 2011. у 03:42
Харалд Лепокоси (око 850—око 933) је био први краљ Норвешке (872—930).
Први краљ Норвешке
Од свог оца Халфдана Црног наследио је неколико малих распршених краљевстава у Вестфолду на југоистоку Норвешке. Почео је да осваја 866. мала норвешка краљевства и Вармланд у Шведској. После велике поморске победе 872. у фјорду Хафрс близу Ставангера Харалд Лепокоси је ујединио Норвешку и постао први краљ Норвешке.
Бег незадовољних из Норвешке
Краљевство му је било угрожено са свих страна, јер су противници побегли из Норвешке на Оркнејска, Шетландска и Фарска острва, у Шкотску, па чак и на Исланд. Викиншки ратници су побегли на острва Шкотске, где нису имали довољно средстава за живот, па су се окренули пљачки. Одатле су угрожавали не само њега, него и целу Европу.
Многе норвешке локалне богате и угледне вође, које нису побегле такође су представљале су опасност за Харалда, па их је он прислио да напусте земљу и оду далеко. Тиме је дошло до првог великог насељавања Исланда. Краљ Харалд Лепокоси је увео опорезивање земље, што дотад није био обичај, па су Исланд населили сви они који су били незадовољни тим потезима.
Растерао противнике до Исланда
Коначно краљ Харалд је преузео експедиције, чији циљ је био ослобађање острвља и Шкотске од Викинга. Намера је била да се реши противника. Велики број Викинга је побегао на Исланд, чиме је Исланд израстао у независну државу. Шкотска острва су постала део Норвешке.
Током каснијег раздобља дошло је до борбе међу његовим синовима. Свима је дао краљевске титуле и поседе на којима су управљали у име Харалда. Тиме нису престале свађе, него су се наставиле и после његове смрти. Наследио га је Ерик Крвава Секира.