Metodism: Skillnad mellan sidversioner
Ingen redigeringssammanfattning |
Softssa (Diskussion | Bidrag) m puts |
||
Rad 2: | Rad 2: | ||
antogs så småningom av dem själva), är en utgrening av den [[protestant]]iska kristenheten och uppkom på [[1700-talet]] i [[Storbritannien]]. |
antogs så småningom av dem själva), är en utgrening av den [[protestant]]iska kristenheten och uppkom på [[1700-talet]] i [[Storbritannien]]. |
||
Det var bröderna Charles och [[John Wesley]] som tillsammans med George Whitefield grundade denna väckelserörelse inom den [[anglikanska kyrkan]]. Anledningen till rörelsen var b.la det stora sociala problemen som rådde under |
Det var bröderna [[Charles Wesley]] och [[John Wesley]] som tillsammans med George Whitefield grundade denna väckelserörelse inom den [[anglikanska kyrkan]]. Anledningen till rörelsen var b.la det stora sociala problemen som rådde under [[industrialismen]]s [[1700-talet|1700-tal]] i [[England]]. Det kom sig av att [[bonde|bönder]] som tidigare bott på landet nu flyttade in till städerna för att få jobb, och där blivit industriarbetare. John Wesley som då var anglikansk [[präst]] tyckte att [[kyrka]]n brydde sig för litet om alla utslagna och fattiga i samhället, det var då han, hans broder Charles och George Whitefield bestämde sig för att starta den [[väckelserörelse]] som idag kallas ''metodismen''. |
||
Från början var det mera som en klubb för några som var intresserade, de samlades och läste [[Bibeln]] och bad tillsammans och de kallade sig för ”the Holy Club”. Klubben brukade även besöka folk som hade det svårt och deras sätt var så välorganiserat att det fick öknamnet ”metodister”. |
Från början var det mera som en klubb för några som var intresserade, de samlades och läste [[Bibeln]] och bad tillsammans och de kallade sig för ”the Holy Club”. Klubben brukade även besöka folk som hade det svårt och deras sätt var så välorganiserat att det fick öknamnet ”metodister”. |
||
Den anglikanska kyrkan accepterade inte väckelsen och kyrkorna stängdes för metodismens predikanter; dessa höll då istället sina ”möten” på torg, vid gruvor och fabriker. Detta blev då en uppseendeväckande nyhet som nådde fram till industriarbetarna med sitt budskap att livet kunde förändras, omvändelse. Men budskapet var inte bara riktat till de fattiga utan även åt de rika så att det skulle ändra sina attityder och bry sig mera om andra människor. Utifrån deras budskap bildades de första [[fackförening]]arna i England och så småningom kom även metodismen till [[USA]] efter att John Wesley med tvekan hade accepterat detta. Det var först på [[1800-talet]] som metodismen blev ett eget [[samfund]], dessförinnan hade det varit mycket likt den anglikanska kyrkan. Sedan metodismen kommit till USA spred den sig snart till resten av världen. Till skillnad från den brittiska metodismen hade den amerikanska en [[biskop]] med formaliserat ledarskap, det är även denna gren som vunnit den största spridningen till resten av världen. |
Versionen från 21 april 2004 kl. 21.57
Metodismen (Metodistkyrkan, benämningen "metodister" kom av medlemmarnas strängt metodiska levnadssätt. Namnet, i början ett öknamn, antogs så småningom av dem själva), är en utgrening av den protestantiska kristenheten och uppkom på 1700-talet i Storbritannien.
Det var bröderna Charles Wesley och John Wesley som tillsammans med George Whitefield grundade denna väckelserörelse inom den anglikanska kyrkan. Anledningen till rörelsen var b.la det stora sociala problemen som rådde under industrialismens 1700-tal i England. Det kom sig av att bönder som tidigare bott på landet nu flyttade in till städerna för att få jobb, och där blivit industriarbetare. John Wesley som då var anglikansk präst tyckte att kyrkan brydde sig för litet om alla utslagna och fattiga i samhället, det var då han, hans broder Charles och George Whitefield bestämde sig för att starta den väckelserörelse som idag kallas metodismen.
Från början var det mera som en klubb för några som var intresserade, de samlades och läste Bibeln och bad tillsammans och de kallade sig för ”the Holy Club”. Klubben brukade även besöka folk som hade det svårt och deras sätt var så välorganiserat att det fick öknamnet ”metodister”.
Den anglikanska kyrkan accepterade inte väckelsen och kyrkorna stängdes för metodismens predikanter; dessa höll då istället sina ”möten” på torg, vid gruvor och fabriker. Detta blev då en uppseendeväckande nyhet som nådde fram till industriarbetarna med sitt budskap att livet kunde förändras, omvändelse. Men budskapet var inte bara riktat till de fattiga utan även åt de rika så att det skulle ändra sina attityder och bry sig mera om andra människor. Utifrån deras budskap bildades de första fackföreningarna i England och så småningom kom även metodismen till USA efter att John Wesley med tvekan hade accepterat detta. Det var först på 1800-talet som metodismen blev ett eget samfund, dessförinnan hade det varit mycket likt den anglikanska kyrkan. Sedan metodismen kommit till USA spred den sig snart till resten av världen. Till skillnad från den brittiska metodismen hade den amerikanska en biskop med formaliserat ledarskap, det är även denna gren som vunnit den största spridningen till resten av världen.