Грузия: Разлика между версии
Редакция без резюме |
Carbonaro. (беседа | приноси) дребни |
||
(Не са показани 21 междинни версии от 12 потребители) | |||
Ред 2: | Ред 2: | ||
| кратко-име = Грузия |
| кратко-име = Грузия |
||
| официално-име-бг = Грузия |
| официално-име-бг = Грузия |
||
| официално-име = |
| официално-име = საქართველო |
||
| девиз = ძალა ერთობაშია |
| девиз = ძალა ერთობაშია<br>„Силата е в единството“ |
||
| химн = [[Химн на Грузия|თავისუფლება]] |
| химн = [[Химн на Грузия|თავისუფლება]] |
||
| химн-файл = Georgian national anthem.oga |
| химн-файл = Georgian national anthem.oga |
||
| демоним = [[грузинци|грузинец]] |
| демоним = [[грузинци|грузинец]] |
||
| карта = Georgia (orthographic |
| карта = Georgia (orthographic projection).svg |
||
| карта-описание = Местоположение на Грузия |
| карта-описание = Местоположение на Грузия |
||
| столица = [[Тбилиси]] |
| столица = [[Тбилиси]] |
||
| най-голям-град = Тбилиси |
| най-голям-град = Тбилиси |
||
| официален-език = [[грузински език]] |
| официален-език = [[грузински език]] |
||
| религия = 88,1% [[християнство]]<br>—83,4% [[православни]]<br>—4,7% други християни<br>10,7% [[ислям]]<br>1,2% други |
| религия = 88,1% [[християнство]]<br>—83,4% [[православни]]<br>—4,7% други християни<br>10,7% [[ислям]]<br>1,2% други религии |
||
| управление = [[Унитарна държава|унитарна]] [[парламентарна република]] |
| управление = [[Унитарна държава|унитарна]] [[парламентарна република]] |
||
| лидер1 = [[Президент на Грузия|Президент]] |
| лидер1 = [[Президент на Грузия|Президент]] |
||
Ред 19: | Ред 19: | ||
| настоящ-лидер2 = [[Иракли Гарибашвили]] |
| настоящ-лидер2 = [[Иракли Гарибашвили]] |
||
| законодателна-власт = Парламент |
| законодателна-власт = Парламент |
||
| събитие-вид = [[История на Грузия|Формиране]] |
|||
| събитие-бел = * |
|||
| събитие1 = [[Колхида]] и [[Иверия]] |
| събитие1 = [[Колхида]] и [[Иверия]] |
||
| събитие-дата1 = 580 г. |
| събитие-дата1 = 580 г. |
||
| събитие2 = [[Царство Грузия |
| събитие2 = [[Царство Грузия]] |
||
| събитие-дата2 = 1008 г. |
| събитие-дата2 = 1008 г. |
||
| събитие3 = Руска анексия |
| събитие3 = Руска анексия |
||
Ред 35: | Ред 33: | ||
| събитие7 = Конституция |
| събитие7 = Конституция |
||
| събитие-дата7 = 24 август 1995 г. |
| събитие-дата7 = 24 август 1995 г. |
||
| площ = 69 700 |
|||
| площ-място = 119-о |
| площ-място = 119-о |
||
| води% = |
|||
| население-година = 2022 |
| население-година = 2022 |
||
| население = 3 688 647 |
| население = 3 688 647 |
||
| население-източник = |
|||
| население-място = 128-о |
| население-място = 128-о |
||
| население-градско = 58,6 |
| население-градско = 58,6 |
||
Ред 48: | Ред 43: | ||
| население-оценка = 3 713 804 |
| население-оценка = 3 713 804 |
||
| БВП-година = 2023 |
| БВП-година = 2023 |
||
| БВП = 82,210 млрд. [[щатски долар| |
| БВП = 82,210 млрд. [[щатски долар|щ.д.]] |
||
| БВП-място = 102- |
| БВП-място = 102-ро |
||
| БВП-на-човек = 22 357 |
| БВП-на-човек = 22 357 щ.д. |
||
| БВП-на-човек-място = 75- |
| БВП-на-човек-място = 75-о |
||
| БВП-ном-година = 2023 |
| БВП-ном-година = 2023 |
||
| БВП-ном-общо = 30,023 млрд. |
| БВП-ном-общо = 30,023 млрд. щ.д. |
||
| БВП-ном-място = 115- |
| БВП-ном-място = 115-о |
||
| БВП-ном-на-човек = |
| БВП-ном-на-човек = 8164 щ.д. |
||
| БВП-ном-на-човек-място = 92- |
| БВП-ном-на-човек-място = 92-ро |
||
| Джини-година = |
| Джини-година = 2021 |
||
| Джини = 34, |
| Джини = 34,2 |
||
| Джини-категория = {{color|orange|среден}} |
| Джини-категория = {{color|orange|среден}} |
||
| Джини-място = |
| Джини-място = |
||
| ИЧР-година = |
| ИЧР-година = 2022 |
||
| ИЧР = 0, |
| ИЧР = 0,814 |
||
| ИЧР-категория = {{color|darkgreen|много висок}} |
| ИЧР-категория = {{color|darkgreen|много висок}} |
||
| ИЧР-място = |
| ИЧР-място = 60-о |
||
| продълж-живот = 73,6 години |
| продълж-живот = 73,6 години |
||
| продълж-живот-място = 93-то |
| продълж-живот-място = 93-то |
||
Ред 76: | Ред 71: | ||
| отместване-UTC = +4 |
| отместване-UTC = +4 |
||
| формат-дата = дд.мм.гггг |
| формат-дата = дд.мм.гггг |
||
| климат = [[ |
| климат = [[субтропичен климат|субтропичен]] |
||
| организации = [[ООН]] |
| организации = [[ООН]], [[ОССЕ]], [[Съвет на Европа|СЕ]], ГУАМ |
||
| платно-движение = дясно |
| платно-движение = дясно |
||
| код-ISO = GE |
| код-ISO = GE |
||
Ред 84: | Ред 79: | ||
| ITU префикс = 4LA-4LZ |
| ITU префикс = 4LA-4LZ |
||
| сайт = {{URL|www.gov.ge}} |
| сайт = {{URL|www.gov.ge}} |
||
| забележки = |
|||
}} |
}} |
||
'''Грузия''' ({{lang|ka|საქართველო}}, Сакартвело) е [[държава]] в |
'''Грузия''' ({{lang|ka|საქართველო}}, Сакартвело) е [[държава]] в Източна Европа,<ref name="Springer">International Geographic Encyclopaedia and Atlas. [https://books.google.com/books?id=KI-vCwAAQBAJ&dq=international+geographic+encyclopedia+and+atlas&source=gbs_navlinks_s Springer], 24/11/1979, p. 273</ref><ref name="Other Europes">Stephen White, Valentina Feklyunina. ''Identities and Foreign Policies in Russia, Ukraine and Belarus: The Other Europes.'' [[Springer Science+Business Media|Springer]], Oct 22, 2014: ''The Great Soviet Atlas put the entire Caucasus inside 'Europe', as far as the Turkish border with the USSR (Efremov, ''Obsuzhdenie'', p. 145); so did the Great Soviet Encyclopedia...''</ref><ref name="EU perspective">[[Европейски парламент]], [http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P8-TA-2014-0009 European Parliament Resolution 2014/2717(RSP)], 17/07/2014: ''...pursuant to Article 49 of the Treaty on European Union, Georgia, Moldova and Ukraine – like any other European state – have a European perspective and may apply to become members of the Union...''</ref> на източния бряг на Черно море, между [[Русия]] и [[Турция]], на границата между [[Европа]] и [[Азия]]. Поради това страната се разглежда често като част от съвременна Европа,<ref name="EU perspective" /> но някои институции я причисляват към [[Източна Европа]]<ref name="Springer" />, а други – и към Европа, и към [[Югозападна Азия|Предна Азия]].<ref>{{Цитат уеб|уеб_адрес=https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/gg.html#Geo|заглавие=ЦРУ: География на Грузия|архив_уеб_адрес=https://web.archive.org/web/20151016075816/https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/gg.html#Geo|архив_дата=2015-10-16|достъп_дата=2017-03-15}}</ref> |
||
Населението на страната достига до 3,7 милиона. Площта ѝ е 69 700 km², от които над 87% са планини и полупланински райони. |
Населението на страната достига до 3,7 милиона. Площта ѝ е 69 700 km², от които над 87% са [[Планина|планини]] и полупланински райони. |
||
Столицата и най-големият град е [[Тбилиси]].<ref name="Springer" /> |
Столицата и най-големият град е [[Тбилиси]].<ref name="Springer" /> |
||
Самоназванието на [[ |
Самоназванието на [[грузинци]]те е ''картвелеби ''([[Грузински език|груз]]. ქართველები), а езика си наричат ''картули ''(груз. ქართული). Коренът ''картвел-и ''(ქართველ-ი) в името ''Сакартвело („земя на картвелите“)'' означава жител на историко-географския регион Картли ({{lang|ka|ქართლი}}), наричан Иберия в документите на [[Източна Римска империя|Източната Римска империя]] и считан за люлка на грузинската държавност. |
||
Европейското название на Грузия, „Georgia“, е [[екзоним]], използван още от средновековния период и свързван със [[Георги Победоносец|Св. Георги]], заради специалното отношение на грузинците към този светец. Ранни модерни автори като [[Жан Шарден]] са се опитвали да свържат името и с буквалното значение на гръцката дума γεωργός – [[Земеделие|земеделец]].<ref>Peradze, Gregory. „The Pilgrims' derivation of the name Georgia“. Georgica, Autumn, 1937, nos. 4 & 5, 208 – 209</ref> |
Европейското название на Грузия, „Georgia“ (Георгия, произнасяно и като Джорджия, а оттам – бъркано понякога с това на американския щат [[Джорджия]]), е [[екзоним]], използван още от средновековния период и свързван със [[Георги Победоносец|Св. Георги]], заради специалното отношение на грузинците към този светец. Ранни модерни автори като [[Жан Шарден]] са се опитвали да свържат името и с буквалното значение на гръцката дума γεωργός – [[Земеделие|земеделец]].<ref>Peradze, Gregory. „The Pilgrims' derivation of the name Georgia“. Georgica, Autumn, 1937, nos. 4 & 5, 208 – 209</ref> |
||
⚫ | Наложилото се в български, руски и в ред други езици наименование ''Грузия'' произхожда от „Гурджан“, „Гурзан“ от арабско-персийски, сирийски и други източници. Смята се, че тези имена идват от арабско-персийското „гурдж“ („гурджистан“ – „страна на вълците“), отиващо към персийското „горг“ – „[[вълк]]“ и свързано с древноперсийското Вркан.<ref>[http://apsnyteka.org/1126-gumba_g_znachenie_terminov_gruziya_i_sakartvelo_v_srednevekovyh_istochnikah.html Гурам Гумба. Значение терминов „Грузия“ и „Сакартвело“ в средневековых источниках]</ref> |
||
⚫ | Наложилото се в български, руски и в ред други езици наименование ''Грузия'' произхожда от „Гурджан“, „Гурзан“ от арабско-персийски, сирийски и други източници. Смята се, че тези имена идват от арабско-персийското „гурдж“ („гурджистан“ – „страна на вълците“), отиващо към персийското „горг“ – „[[вълк]]“ и свързано с древноперсийското Вркан<ref>[http://apsnyteka.org/1126-gumba_g_znachenie_terminov_gruziya_i_sakartvelo_v_srednevekovyh_istochnikah.html Гурам Гумба. Значение терминов „Грузия“ и „Сакартвело“ в средневековых источниках]</ref> |
||
== География == |
== География == |
||
{{основна|География на Грузия}} |
{{основна|География на Грузия}} |
||
[[Файл:Keselo, Tusheti.jpg|ляво|мини|[[Тушетия]], регион в североизточна Грузия.]] |
[[Файл:Keselo, Tusheti.jpg|ляво|мини|[[Тушетия]], регион в североизточна Грузия.]] |
||
[[Файл:Svaneti, georgia.jpg|ляво|мини|Регионът [[Сванетия]] се намира в северозападната част на страната.]] |
[[Файл:Svaneti, georgia.jpg|ляво|мини|Регионът [[Сванетия]] се намира в северозападната част на страната.]] |
||
=== Топография === |
=== Топография === |
||
[[Файл:Ushba 1879.jpg|ляво|мини|Връх [[Ушба]] е един от върховете в [[Кавказ]] |
[[Файл:Ushba 1879.jpg|ляво|мини|Връх [[Ушба]] е един от върховете в [[Кавказ]].]] |
||
Като естествена северна граница на Грузия се издигат южните склонове на [[Голям Кавказ]], през които е прекаран [[Роки (тунел)|тунелът Роки]], който свързва Грузия с Русия. На юг са разположени [[Малък Кавказ]] и [[Арменско плато|Арменското плато]]. Планини изолират северния регион [[Сванетия]] от останалата част на Грузия. |
Като естествена северна граница на Грузия се издигат южните склонове на [[Голям Кавказ]], през които е прекаран [[Роки (тунел)|тунелът Роки]], който свързва Грузия с Русия. На юг са разположени [[Малък Кавказ]] и [[Арменско плато|Арменското плато]]. Планини изолират северния регион [[Сванетия]] от останалата част на Грузия. |
||
Ред 110: | Ред 106: | ||
=== Климат === |
=== Климат === |
||
[[Кавказ|Кавквазките планини]] предпазват Грузия на север от проникването на студени, а на юг – от проникването на горещи и сухи въздушни течения. |
Основен фактор за формирането на климата на Грузия е влиянието на [[Черно море]]. [[Кавказ|Кавквазките планини]] предпазват Грузия на север от проникването на студени, а на юг – от проникването на горещи и сухи въздушни течения. Така средната температура на страната е 15 °C в Западна и между 11 и 13 °C в Източна Грузия. Средните [[валеж]]и в западната част са 3000 mm, а в източната – 400 mm. |
||
[[Климатичен пояс|Климатичните пояси]], в които е Грузия, са от влажни [[субтропичен климат|субтропични]] в Западна и [[умереноконтинентален климат|умереноконтинентални]] в Източна Грузия. Пролетта в страната е къса, съпроводена със спонтанна промяна на времето, лятото – горещо, есента – слънчева и топла, зимата – бедна на снеговалеж. |
|||
=== Флора и фауна === |
=== Флора и фауна === |
||
{{основна|Природа на Грузия}} |
{{основна|Природа на Грузия}} |
||
[[Файл:CaucasianOvcharka-Julius.jpg|мини|[[Кавказка овчарка]]]] |
[[Файл:CaucasianOvcharka-Julius.jpg|мини|[[Кавказка овчарка]]]] |
||
⚫ | |||
==== Природа на Западна Грузия ==== |
|||
Много от естествените райони в Западна Грузия са изчезнали през последните 100 години, което се дължи на развитието на селското стопанство и [[урбанизация]]та. Гористите региони остават извън низинните части и са предимно разположени по полите и планините. Горите в тази част се състоят най-често от широколистни дървета под 600 m над морското равнище и съдържат видове като [[дъб]], [[габър]], [[източен бук|бук]], [[бряст]], [[ясен]] и [[кестен]]. |
|||
⚫ | [[Пейзаж]]ът в границите на държавата е разнообразен. Този на Западна Грузия варира от низини, влажни гори, блата, дъждовни гори до вечни снегове и ледници, докато източната част на страната се намират дори и полубезводни равнини. Горите покриват площ от около 40%, докато алпийските и субалпийските зони заемат приблизително около 10%.<ref name="Springer" /> Състоят се най-често от широколистни дървета под 600 m над морското равнище и съдържат видове като [[дъб]], [[габър]], [[източен бук|бук]], [[бряст]], [[ясен]] и [[кестен]]. |
||
Западно-централните склонове на Месхетската верига в [[Аджария]] и някои местности в Самегрело и Абхазия са покрити с дъждовни гори. Между 600 – 1000 m над морското равнище широколистните гори се смесват с иглолистните, които съставляват растителния |
Много от естествените райони в Западна Грузия са изчезнали в периода XIX – XXI век, покрай развитието на селското стопанство и [[урбанизация]]та. Гористите региони остават най-вече извън низинните части и са разположени предимно по предпланините и планините. Западно-централните склонове на Месхетската верига в [[Аджария]] и някои местности в Самегрело и Абхазия са покрити с дъждовни гори. Между 600 – 1000 m над морското равнище широколистните гори се смесват с иглолистните, които съставляват растителния свят – основно бук, [[смърч]] и [[ела|елови гори]]. От 1500 до 1800 m горите стават предимно иглолистни и обикновено свършват на 1800 m, след което следва алпийската зона, която в повечето райони се простира до височина от 3000 m над морското равнище. Областта на вечния сняг и [[ледник|ледниците]] започва от 3000 m. |
||
==== Природа на Източна Грузия ==== |
|||
Пейзажът на Източна Грузия е значително по-различен от този в западните части, въпреки че |
Пейзажът на Източна Грузия е значително по-различен от този в западните части, въпреки че точно като в Колхида повечето низинни области са обезлесени поради селскостопански причини (същевременно заради сравнително сухия климат някои от по-ниските зони (особено Картли и [[Кахетия]]) никога не са били покрити с гори). |
||
В Източна Грузия има множество долини и клисури, които са разделени от планини. Около 85% от горите са широколистни. Иглолистните гори доминират само в [[Боржоми|Боржомското дефиле]] и в крайните западни райони. От широколистните видове най-срещани са букът, дъбът и габърът. Други широколистни разновидности включват някои видове явор, [[трепетлика]], ясен и [[леска]]. |
|||
==== Биоразнообразие ==== |
|||
⚫ | |||
Истинският брой на растителните видове, срещани в Грузия, е вероятно да бъде значително по-голям от описаното по-горе. |
|||
⚫ | Част от разнообразната природа на Грузия са и големият брой местни животински видове – висок брой видове [[безгръбначни]] и около 1000 вида [[гръбначни]] (330 [[птици]], 160 [[риби]], 48 [[влечуги]] и 11 [[земноводни]]). Редица големи [[месоядни]] живеят в горите, например [[кафява мечка]], [[вълк|вълци]], [[рисове]] и [[персийски леопард]]. [[Колхидски фазан|Колхидският фазан]] (срещан и в [[България]]) е ендемичната птица на Грузия, която е важен [[Дивеч|обект на лов]] в останалите части по света. |
||
⚫ | Около 6500 вида гъби са регистрирани в Грузия, но |
||
⚫ | Около 6500 вида [[гъби]] са регистрирани в Грузия, но истинският им брой, включвайки и видове, които още не са открити, е възможно да е много по-голям, като се има предвид общоприетото становище, че единствено 7% от гъбите по света са открити. Въпреки че обемът на налична информация все още не е голям, направен е опит да се установи броят на видове гъби, срещани в страната. Оказва се, че 2595 вида са идентифицирани като „[[ендемит|ендемични]]“ за Грузия. 1729 вида [[растения]] са били регистрирани в Грузия във връзка с изучаването на гъбите там. |
||
== История == |
== История == |
||
Ред 134: | Ред 136: | ||
Територията на Грузия е населявана още от [[Античност]]та. Съвременните [[грузинци]] произлизат от кавказките народи, които се споменават за пръв път в хрониките на [[Асирия]] в началото на [[1 хилядолетие пр.н.е.]] От тази епоха е запазен фолклорният епос ''„[[Амиранияни]]“''. |
Територията на Грузия е населявана още от [[Античност]]та. Съвременните [[грузинци]] произлизат от кавказките народи, които се споменават за пръв път в хрониките на [[Асирия]] в началото на [[1 хилядолетие пр.н.е.]] От тази епоха е запазен фолклорният епос ''„[[Амиранияни]]“''. |
||
Между [[6 век пр.н.е.]] и [[2 век пр.н.е.]] в Западна Грузия съществува известното [[Колхида|Колхидско царство]]. Друго известно антично грузинско царство е [[Иверия|царството Иверия]]. [[Древна Гърция|Древните гърци]] ([[Страбон]], [[Херодот]], [[Плутарх]], [[Омир]] и др.) и [[Древен Рим|римляните]] ([[Тит Ливий]], [[Публий Корнелий Тацит|Гай]] и др.) говорят за ранните западни грузинци като за |
Между [[6 век пр.н.е.]] и [[2 век пр.н.е.]] в Западна Грузия съществува известното [[Колхида|Колхидско царство]]. Друго известно антично грузинско царство е [[Иверия|царството Иверия]]. [[Древна Гърция|Древните гърци]] ([[Страбон]], [[Херодот]], [[Плутарх]], [[Омир]] и др.) и [[Древен Рим|римляните]] ([[Тит Ливий]], [[Публий Корнелий Тацит|Гай]] и др.) говорят за ранните западни грузинци като за колхи, а за източните – като за иберийци. Съответно западната част на Грузия се е наричала Колхида, а източната – Иберия. |
||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | На 26 май 1918 г., след [[Октомврийска революция|Октомврийската революция]], Грузия се обявява за независима държава. На 16 февруари 1921 г. [[Червена армия|Червената армия]] окупира Грузинската демократична |
||
⚫ | На 26 май 1918 г., след [[Октомврийска революция|Октомврийската революция]], Грузия се обявява за независима държава. На 16 февруари 1921 г. [[Червена армия|Червената армия]] окупира [[Демократична република Грузия|Грузинската демократична република]], която от своя страна е включена в границите на [[Съюз на съветските социалистически републики|Съветския съюз]]. |
||
До [[1991]] г. страната е част от [[Грузинска съветска социалистическа република|Грузинска ССР]] – република в състава на [[Съюз на съветските социалистически републики|СССР]]. Малко по-късно в областите [[Абхазия]], [[Аджария]] и [[Южна Осетия]] възникват сепаратистки движения, подкрепяни от [[Русия]]. След ожесточени боеве през 1992 – 1993 г. Грузия губи фактическия контрол върху голяма част от територията на областите, в които са разположени и руски войски. |
|||
До [[1991]] г. страната е част от [[Грузинска съветска социалистическа република|Грузинска ССР]] – република в състава на [[Съюз на съветските социалистически републики|СССР]], впоследствие е независима държава. Малко след обявяването на независимостта в областите [[Абхазия]], [[Аджария]] и [[Южна Осетия]] възникват [[Сепаратизъм|сепаратистки движения]], подкрепяни от [[Русия]]. След ожесточени боеве през 1992 – 1993 г. Грузия губи фактическия контрол върху голяма част от територията на областите, в които са разположени и руски войски. Грузия страда от [[Гражданска война в Грузия (1991-1993)|гражданско неспокойствие]] и икономическа криза, чак до [[Революция на розите|Революцията на розите]] през 2003 г., след която новото правителство въвежда демократически и икономически реформи. |
|||
[[Звиад Гамсахурдия]] е първият демократично избран президент след обявяването на независимостта. През 1992 г. той е свален чрез [[държавен преврат]], а скоро след това за президент е избран бившият председател на Грузинската комунистическа партия и външен министър на СССР [[Едуард Шеварднадзе]]. Под негово ръководство в Грузия се извършват демократични реформи. Икономическите проблеми, свързани с широко разпространената [[корупция]] и изборни манипулации, водят до недоволство сред грузинския народ. |
[[Звиад Гамсахурдия]] е първият демократично избран президент след обявяването на независимостта. През 1992 г. той е свален чрез [[държавен преврат]], а скоро след това за президент е избран бившият председател на [[Грузинска комунистическа партия|Грузинската комунистическа партия]] и външен министър на СССР [[Едуард Шеварднадзе]]. Под негово ръководство в Грузия се извършват демократични реформи. Икономическите проблеми, свързани с широко разпространената [[корупция]] и изборни манипулации, водят до недоволство сред грузинския народ. |
||
[[Файл:OP13.JPG|ляво|мини|Грузинската ''Революция на Розите'']] |
[[Файл:OP13.JPG|ляво|мини|Грузинската ''Революция на Розите'']] |
||
През ноември 2003 г. народното недоволство кулминира в масови протести, предвождани от млади реформистки политици. Процесът на промяна, в който Шеварднадзе се принуждава да напусне поста си в полза на [[Михаил Саакашвили]], е наречен „[[Революция на розите]]“. За [[министър-председател]] е избран [[Зураб Живаниа]]. Главните цели на младите реформатори са борбата с корупцията и ускоряването на макроикономическите реформи. Важни ресорни министерства се заемат от доказали се в чужбина грузинци. С бързи темпове се пристъпва към |
През ноември 2003 г. народното недоволство кулминира в масови протести, предвождани от млади реформистки политици. Процесът на промяна, в който Шеварднадзе се принуждава да напусне поста си в полза на [[Михаил Саакашвили]], е наречен „[[Революция на розите]]“. За [[министър-председател]] е избран [[Зураб Живаниа]]. Главните цели на младите реформатори са борбата с корупцията и ускоряването на макроикономическите реформи. Важни ресорни министерства се заемат от доказали се в чужбина грузинци. С бързи темпове се пристъпва към [[приватизация]]та на държавните предприятия, както и привличане на чуждестранни инвестиции. Реформите не отминават и [[Въоръжени сили на Грузия|армията]], която също се модернизира. През 2004 г. държавният дълг за първи път започва да намалява. През същата година масови протести водят до свалянето на проруския авторитарен президент [[Аслан Абашидзе]], а Аджария се присъединява отново към Грузия, като получава широка автономия. |
||
На 3 февруари 2005 г. умира премиерът Живаниа, след което постът се поема от бившия финансов министър [[Зураб Ногаидели]]. След масови протести срещу правителството на 2 и 7 ноември и здравословни проблеми на Ногаидели, той подава оставка. За премиер е избран банкерът [[Ладо Гургенидзе]]. В продължилите масови протести президентът Саакашвили подава оставка<ref>[http://rus.newsru.ua/world/16nov2007/otstav.html Ногаидели подава оставка]</ref> |
На 3 февруари 2005 г. умира премиерът Живаниа, след което постът се поема от бившия финансов министър [[Зураб Ногаидели]]. След масови протести срещу правителството на 2 и 7 ноември и здравословни проблеми на Ногаидели, той подава оставка. За премиер е избран банкерът [[Ладо Гургенидзе]]. В продължилите масови протести президентът Саакашвили подава оставка,<ref>[http://rus.newsru.ua/world/16nov2007/otstav.html Ногаидели подава оставка]</ref> за да даде възможността за провеждането на президентски избори, а като поста се заема временно от [[Нино Бурджанадзе]]. На 5 януари преждевременните президентски избори са спечелени от Саакашвили с 53,47% от изброените гласове.<ref>Civil Georgia: [http://www.civil.ge/eng_/article.php?id=16884 Saakashvili Re-Elected as CEC Approves Final Vote Tally]{{Dead link|date=февруари 2021 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}, 13 януари 2008</ref> |
||
Реформираните полицейски сили (Patruli) са въведени през лятото на 2005 г. и заменят изцяло старата, корумпирана пътната полиция |
Реформираните полицейски сили (Patruli) са въведени през лятото на 2005 г. и заменят изцяло старата, корумпирана пътната полиция.<ref>{{cite web |url=http://www.president.gov.ge/?l=E&m=0&sm=3&st=120&id=211 |archive-url=https://web.archive.org/web/20110614173627/http://www.president.gov.ge/?l=E&m=0&sm=3&st=120&id=211 |url-status=dead |archive-date=14 June 2011 |title=Remarks by President Saakashvili at the CIS Summit in Tbilisi |publisher=President of Georgia |date=3 June 2005 |access-date=23 December 2007}}</ref> През 2005 г. президентът Михаил Саакашвили, заради широко разпространена корупция, уволнява целият състав на Грузинската пътна полиция (наброяваща над 30 000 полицаи).<ref name="mcclatchydc.com">{{cite web|author=Mark McDonald, Knight Ridder Newspapers |url=http://www.mcclatchydc.com/190/story/11216.html |archive-url=https://archive.today/20130111043128/http://www.mcclatchydc.com/190/story/11216.html |url-status=dead |archive-date=11 January 2013 |title=Firing of traffic police force stands as a symbol of hope in Georgia | McClatchy |publisher=Mcclatchydc.com |access-date=30 October 2012}}</ref><ref>{{cite web |url=https://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=4849472 |title=Georgia's National Police Corruption Project |publisher=NPR |date=15 September 2005 |access-date=30 October 2012 |archive-url=https://web.archive.org/web/20121127222146/http://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=4849472 |archive-date=27 November 2012 |url-status=live }}</ref> Изградена е изцяло нова полицейска структура с помощта на новонаети, необвързани със системата, кадри.<ref name="mcclatchydc.com" /> Бюрото на [[Държавен департамент на САЩ|Държавния департамент на САЩ]] по международните въпроси, свързани с наркотиците и правоприлагането, предоставя помощ за обучение на новите [[Полиция|полицейски сили]].<ref>[https://archive.today/20120707233212/http://findarticles.com/p/articles/mi_m0OXU/is_8_60/ai_n15387346 Building security in the Republic of Georgia] ''Andrew Stamer'' Retrieved 1 June 2007</ref> |
||
В началото на август 2008 г. конфликтът с Абхазия и Южна Осетия отново се изостря поради внезапното навлизане на грузински войски на територията на двете автономни области. В интензивните сражения на страната на сепаратистите се намесва и руската армия, в резултат на което грузинците са отблъснати обратно. Създалата се ситуация води до сериозна икономическа и хуманитарна криза в Грузия. Руската намеса в конфликта е мотивирана от факта, че много от жителите на двете области още в началото на 90-те години са получили руско гражданство. В отговор на това Грузия обявява своето решение да излезе от [[Общност на независимите държави|ОНД]], процедурата за което приключва едва на 18.08.2009 г. Така Грузия става първата държава, напуснала |
В началото на август 2008 г. конфликтът с Абхазия и Южна Осетия отново се изостря поради внезапното навлизане на грузински войски на територията на двете автономни области. В интензивните сражения на страната на сепаратистите се намесва и руската армия, в резултат на което грузинците са отблъснати обратно. Създалата се ситуация води до сериозна икономическа и хуманитарна криза в Грузия. Руската намеса в конфликта е мотивирана от факта, че много от жителите на двете области още в началото на 90-те години са получили руско гражданство. В отговор на това Грузия обявява своето решение да излезе от [[Общност на независимите държави|ОНД]], процедурата за което приключва едва на 18.08.2009 г. Така Грузия става първата държава, напуснала Общността на независимите държави. Използвайки това, още в края на август 2008 г. Абхазия и Южна Осетия обявяват официално своята независимост от Тбилиси, като суверенитетът им е признат само от Руската федерация, [[Никарагуа]], [[Науру]], [[Венецуела]] и [[Сирия]], но, въпреки протестите на Грузия, Руската федерация продължава да оказва икономическа помощ на двете новообявени републики и е разположила ограничен военен контингент на тяхна територия, за да гарантира независимостта им.<ref>[http://www.vesti.bg/?tid=40&oid=2377271 Грузия напусна ОНД]. vesti.bg</ref> |
||
== Държавно устройство == |
== Държавно устройство == |
||
Ред 175: | Ред 175: | ||
{{основна|Население на Грузия}} |
{{основна|Население на Грузия}} |
||
Грузия има население от 4 646 003 души. Населението на Грузия е мултиетническо, т.е. етнически нехомогенно. |
Грузия има население от 4 646 003 души. Населението на Грузия е мултиетническо, т.е. етнически [[Хомогенност|нехомогенно]]. |
||
{| class="wikitable sortable" |
{| class="wikitable sortable" |
||
Ред 260: | Ред 260: | ||
== Култура == |
== Култура == |
||
[[Файл:RustaveliManuscript.jpg|мини|ляво|Ръкопис на ''„[[Витязът в тигрова кожа]]“'' ( |
[[Файл:RustaveliManuscript.jpg|мини|ляво|Ръкопис на ''„[[Витязът в тигрова кожа]]“'' (XVI век)]] |
||
{{основна|Култура на Грузия}} |
{{основна|Култура на Грузия}} |
||
[[Култура на Грузия|Културата на Грузия]] се развива около литературната традиция на [[грузински език|грузинския език]] и [[ |
[[Култура на Грузия|Културата на Грузия]] се развива около литературната традиция на [[грузински език|грузинския език]] и [[писменост]] в продължение на дългата история на страната. Тя става основа на силното чувство за национална идентичност, което помага на грузинците да запазят [[самосъзнание]]то си през продължителни периоди на чужда окупация и опити за асимилация. [[Грузинска азбука|Грузинската азбука]] се появява през [[5 век пр.н.е.]] и е реформирана от цар [[Парнаваз I]] през [[284 пр.н.е.]] Сред известните произведения на средновековната грузинска литература са ''„Житие на Света Нино“'' (IV век), ''„[[Мъченичество на светата царица Шушаник]]“'' от [[Якоб Цуртавели]] (5 век), ''„[[Витязът в тигрова кожа]]“'', епическа поема от [[Шота Руставели]] (XII век). |
||
[[Грузинска азбука|Грузинската азбука]] се появява през [[5 век пр.н.е.]] и е реформирана от цар [[Парнаваз I]] през [[284 пр.н.е.]] |
|||
Средновековната култура на Грузия е силно повлияна от [[християнство]]то, възприето около [[330]] г. За основана се счита в това отношение заслугата на [[Нина (светица)|света Нина]] (известна и като Нино). |
Средновековната култура на Грузия е силно повлияна от [[християнство]]то, възприето около [[330]] г. За основана се счита в това отношение заслугата на [[Нина (светица)|света Нина]] (известна и като Нино). |
||
Многобройните грузински [[църква|църкви]] и [[манастир]]и са пръснати не само на днешната територия на страната, но и в съседните области, както и в по-отдалечени райони, като [[Сирия]], [[Палестина]], [[Атон]]. [[Бачковски манастир|Бачковският манастир]], един от най-големите в [[България]], е построен и в продължение на почти |
Многобройните грузински [[църква|църкви]] и [[манастир]]и са пръснати не само на днешната територия на страната, но и в съседните области, както и в по-отдалечени райони, като [[Сирия]], [[Палестина]], [[Атон]]. [[Бачковски манастир|Бачковският манастир]], един от най-големите в [[България]], е построен и в продължение на почти 3 века е обитаван от грузинци. Грузинските [[икона|икони]] са сред най-добрите образци на средновековната православна иконопис. |
||
Грузинските [[икона|икони]] са сред най-добрите образци на средновековната православна иконопис. Сред известните произведения на средновековната грузинска литература са ''„Житие на Света Нино“'' (4 век), ''„[[Мъченичество на светата царица Шушаник]]“'' от [[Якоб Цуртавели]] (5 век), ''„[[Витязът в тигрова кожа]]“'', епическа поема от [[Шота Руставели]] (12 век) и други. |
|||
Първата печатница на грузински е основана през [[1620-те]] в [[Италия]], а първата в самата Грузия – през [[1709]] в [[Тбилиси]]. През [[1791]] г. [[Георги Авалишвили]], писател, драматург и дипломат, основава в Тбилиси [[Грузински национален театър|Грузинския национален театър]]. През [[1845]] г. е създаден [[Държавен музей на Грузия|Държавният музей на Грузия]], а през [[1851]] г. – [[Тбилиски държавен театър за опера и балет|Тбилиският държавен театър за опера и балет]]. |
Първата печатница на грузински е основана през [[1620-те]] в [[Италия]], а първата в самата Грузия – през [[1709]] в [[Тбилиси]]. През [[1791]] г. [[Георги Авалишвили]], писател, драматург и дипломат, основава в Тбилиси [[Грузински национален театър|Грузинския национален театър]]. През [[1845]] г. е създаден [[Държавен музей на Грузия|Държавният музей на Грузия]], а през [[1851]] г. – [[Тбилиски държавен театър за опера и балет|Тбилиският държавен театър за опера и балет]]. |
||
През [[20 век]] Грузия е най-известна със своето [[кино]]. Първият документален филм (''„Пътуване на Акаки Церетели в Рача-Лечхуми“'') е сниман през [[1912]] г. от [[Васил Амашукели]], а първият игрален (''„Кристин“'') – през [[1916]] г. от [[Александър Цуцунава]]. |
През [[20 век]] Грузия е най-известна със своето [[кино]]. Първият документален филм (''„Пътуване на [[Акаки Церетели]] в Рача-Лечхуми“'') е сниман през [[1912]] г. от [[Васил Амашукели]], а първият игрален (''„Кристин“'') – през [[1916]] г. от [[Александър Цуцунава]]. |
||
В исторически план цялата история на този регион е неразривно свързана с винопроизводството. Местните майстори през VIII век са известни с производството на силни напитки по специална технология |
В исторически план цялата история на този регион е неразривно свързана с [[Винарство|винопроизводството]]. Местните майстори през VIII век са известни с производството на [[Алкохолна напитка|силни напитки]] по специална технология. Във връка със това са и местните традиции за изработка и ползване на гигантски съдове за вино, известни като [[квеври]]. |
||
== Вижте още == |
== Вижте още == |
||
Ред 285: | Ред 281: | ||
* [[Транспорт в Грузия]] |
* [[Транспорт в Грузия]] |
||
* [[Външна политика на Грузия]] |
* [[Външна политика на Грузия]] |
||
* [[Грузински чай]] |
|||
{{Географско местоположение|Център=Грузия|Север=[[Русия]]|Югоизток=[[Армения]], [[Азербайджан]]|Югозапад=[[Турция]]|Запад=''[[Черно море]]''}} |
{{Географско местоположение|Център=Грузия|Север=[[Русия]]|Югоизток=[[Армения]], [[Азербайджан]]|Югозапад=[[Турция]]|Запад=''[[Черно море]]''}} |
||
Текуща версия към 15:42, 8 август 2024
Грузия საქართველო | |
Девиз: ძალა ერთობაშია „Силата е в единството“ | |
Химн: თავისუფლება | |
Местоположение на Грузия | |
География и население | |
---|---|
Площ | 69 700 km² (на 119-о място) |
Климат | субтропичен |
Столица | Тбилиси |
Най-голям град | Тбилиси |
Официален език | грузински език |
Религия | 88,1% християнство —83,4% православни —4,7% други християни 10,7% ислям 1,2% други религии |
Демоним | грузинец |
Население (2022) | 3 688 647 (на 128-о място) |
Население (2014) | 3 713 804 |
Гъстота на нас. | 53,3 души/km² (на 137-о място) |
Градско нас. | 58,6% (на 98-о място) |
Управление | |
Форма | унитарна парламентарна република |
Президент | Саломе Зурабишвили |
Министър-председател | Иракли Гарибашвили |
Организации | ООН, ОССЕ, СЕ, ГУАМ |
Законодат. власт | Парламент |
История | |
Колхида и Иверия | 580 г. |
Царство Грузия | 1008 г. |
Руска анексия | 12 септември 1801 г. |
Независимост | 26 май 1918 г. |
Грузинска ССР | 25 февруари 1921 г. |
Независимост | 25 декември 1991 г. |
Конституция | 24 август 1995 г. |
Икономика | |
БВП (ППС, 2023) | 82,210 млрд. щ.д. (на 102-ро място) |
БВП на човек (ППС) | 22 357 щ.д. (на 75-о място) |
БВП (ном., 2023) | 30,023 млрд. щ.д. (на 115-о място) |
БВП на човек (ном.) | 8164 щ.д. (на 92-ро място) |
ИЧР (2022) | 0,814 (много висок) (на 60-о място) |
Джини (2021) | 34,2 (среден) |
Прод. на живота | 73,6 години (на 93-то място) |
Детска смъртност | 9,8/1000 (на 64-то място) |
Грамотност | 100% (на 1-во място) |
Валута | Грузинско лари (GEL) |
Други данни | |
Часова зона | GET (UTC+4) |
Формат на датата | дд.мм.гггг |
Автомобилно движение | дясно |
Код по ISO | GE |
Интернет домейн | .ge |
Телефонен код | +995 |
ITU префикс | 4LA-4LZ |
Официален сайт | www.gov.ge |
Грузия в Общомедия |
Грузия (на грузински: საქართველო, Сакартвело) е държава в Източна Европа,[1][2][3] на източния бряг на Черно море, между Русия и Турция, на границата между Европа и Азия. Поради това страната се разглежда често като част от съвременна Европа,[3] но някои институции я причисляват към Източна Европа[1], а други – и към Европа, и към Предна Азия.[4]
Населението на страната достига до 3,7 милиона. Площта ѝ е 69 700 km², от които над 87% са планини и полупланински райони.
Столицата и най-големият град е Тбилиси.[1]
Самоназванието на грузинците е картвелеби (груз. ქართველები), а езика си наричат картули (груз. ქართული). Коренът картвел-и (ქართველ-ი) в името Сакартвело („земя на картвелите“) означава жител на историко-географския регион Картли (на грузински: ქართლი), наричан Иберия в документите на Източната Римска империя и считан за люлка на грузинската държавност.
Европейското название на Грузия, „Georgia“ (Георгия, произнасяно и като Джорджия, а оттам – бъркано понякога с това на американския щат Джорджия), е екзоним, използван още от средновековния период и свързван със Св. Георги, заради специалното отношение на грузинците към този светец. Ранни модерни автори като Жан Шарден са се опитвали да свържат името и с буквалното значение на гръцката дума γεωργός – земеделец.[5]
Наложилото се в български, руски и в ред други езици наименование Грузия произхожда от „Гурджан“, „Гурзан“ от арабско-персийски, сирийски и други източници. Смята се, че тези имена идват от арабско-персийското „гурдж“ („гурджистан“ – „страна на вълците“), отиващо към персийското „горг“ – „вълк“ и свързано с древноперсийското Вркан.[6]
География
[редактиране | редактиране на кода]Топография
[редактиране | редактиране на кода]Като естествена северна граница на Грузия се издигат южните склонове на Голям Кавказ, през които е прекаран тунелът Роки, който свързва Грузия с Русия. На юг са разположени Малък Кавказ и Арменското плато. Планини изолират северния регион Сванетия от останалата част на Грузия.
Между двете големи планини е разположена Колхидската низина. Тя е отделена на запад от областите Долна Картли и Вътрешна Картли чрез разположените от север на юг планини Лихи.
Най-високият връх в Грузия е Шхара, висок 5068 m. Най-дълбоката пещера, Вороня, със своите 2190 m е същевременно и най-дълбоката в света.[7] Най-дългата река е Кура – 1364 km. Най-голямото езеро е Паравани, което заема площ от 37,5 km².
Климат
[редактиране | редактиране на кода]Основен фактор за формирането на климата на Грузия е влиянието на Черно море. Кавквазките планини предпазват Грузия на север от проникването на студени, а на юг – от проникването на горещи и сухи въздушни течения. Така средната температура на страната е 15 °C в Западна и между 11 и 13 °C в Източна Грузия. Средните валежи в западната част са 3000 mm, а в източната – 400 mm.
Климатичните пояси, в които е Грузия, са от влажни субтропични в Западна и умереноконтинентални в Източна Грузия. Пролетта в страната е къса, съпроводена със спонтанна промяна на времето, лятото – горещо, есента – слънчева и топла, зимата – бедна на снеговалеж.
Флора и фауна
[редактиране | редактиране на кода]Природа на Западна Грузия
[редактиране | редактиране на кода]Пейзажът в границите на държавата е разнообразен. Този на Западна Грузия варира от низини, влажни гори, блата, дъждовни гори до вечни снегове и ледници, докато източната част на страната се намират дори и полубезводни равнини. Горите покриват площ от около 40%, докато алпийските и субалпийските зони заемат приблизително около 10%.[1] Състоят се най-често от широколистни дървета под 600 m над морското равнище и съдържат видове като дъб, габър, бук, бряст, ясен и кестен.
Много от естествените райони в Западна Грузия са изчезнали в периода XIX – XXI век, покрай развитието на селското стопанство и урбанизацията. Гористите региони остават най-вече извън низинните части и са разположени предимно по предпланините и планините. Западно-централните склонове на Месхетската верига в Аджария и някои местности в Самегрело и Абхазия са покрити с дъждовни гори. Между 600 – 1000 m над морското равнище широколистните гори се смесват с иглолистните, които съставляват растителния свят – основно бук, смърч и елови гори. От 1500 до 1800 m горите стават предимно иглолистни и обикновено свършват на 1800 m, след което следва алпийската зона, която в повечето райони се простира до височина от 3000 m над морското равнище. Областта на вечния сняг и ледниците започва от 3000 m.
Природа на Източна Грузия
[редактиране | редактиране на кода]Пейзажът на Източна Грузия е значително по-различен от този в западните части, въпреки че точно като в Колхида повечето низинни области са обезлесени поради селскостопански причини (същевременно заради сравнително сухия климат някои от по-ниските зони (особено Картли и Кахетия) никога не са били покрити с гори).
В Източна Грузия има множество долини и клисури, които са разделени от планини. Около 85% от горите са широколистни. Иглолистните гори доминират само в Боржомското дефиле и в крайните западни райони. От широколистните видове най-срещани са букът, дъбът и габърът. Други широколистни разновидности включват някои видове явор, трепетлика, ясен и леска.
Биоразнообразие
[редактиране | редактиране на кода]Истинският брой на растителните видове, срещани в Грузия, е вероятно да бъде значително по-голям от описаното по-горе.
Част от разнообразната природа на Грузия са и големият брой местни животински видове – висок брой видове безгръбначни и около 1000 вида гръбначни (330 птици, 160 риби, 48 влечуги и 11 земноводни). Редица големи месоядни живеят в горите, например кафява мечка, вълци, рисове и персийски леопард. Колхидският фазан (срещан и в България) е ендемичната птица на Грузия, която е важен обект на лов в останалите части по света.
Около 6500 вида гъби са регистрирани в Грузия, но истинският им брой, включвайки и видове, които още не са открити, е възможно да е много по-голям, като се има предвид общоприетото становище, че единствено 7% от гъбите по света са открити. Въпреки че обемът на налична информация все още не е голям, направен е опит да се установи броят на видове гъби, срещани в страната. Оказва се, че 2595 вида са идентифицирани като „ендемични“ за Грузия. 1729 вида растения са били регистрирани в Грузия във връзка с изучаването на гъбите там.
История
[редактиране | редактиране на кода]Територията на Грузия е населявана още от Античността. Съвременните грузинци произлизат от кавказките народи, които се споменават за пръв път в хрониките на Асирия в началото на 1 хилядолетие пр.н.е. От тази епоха е запазен фолклорният епос „Амиранияни“.
Между 6 век пр.н.е. и 2 век пр.н.е. в Западна Грузия съществува известното Колхидско царство. Друго известно антично грузинско царство е царството Иверия. Древните гърци (Страбон, Херодот, Плутарх, Омир и др.) и римляните (Тит Ливий, Гай и др.) говорят за ранните западни грузинци като за колхи, а за източните – като за иберийци. Съответно западната част на Грузия се е наричала Колхида, а източната – Иберия.
Обединеното Царство Грузия достига върха на своята политическа и икономическа сила по времето на царуването на Давид IV Строителя и Царица Тамара през XI и XII век. След това районът е обект на завоеванията на различни големи империи, а държавата се разпада.
През късния XVIII век Източна Грузия (Картли-Кахетинското царство) сключва съюз с Руската империя и е анексирана през 1801 г.
На 26 май 1918 г., след Октомврийската революция, Грузия се обявява за независима държава. На 16 февруари 1921 г. Червената армия окупира Грузинската демократична република, която от своя страна е включена в границите на Съветския съюз.
До 1991 г. страната е част от Грузинска ССР – република в състава на СССР, впоследствие е независима държава. Малко след обявяването на независимостта в областите Абхазия, Аджария и Южна Осетия възникват сепаратистки движения, подкрепяни от Русия. След ожесточени боеве през 1992 – 1993 г. Грузия губи фактическия контрол върху голяма част от територията на областите, в които са разположени и руски войски. Грузия страда от гражданско неспокойствие и икономическа криза, чак до Революцията на розите през 2003 г., след която новото правителство въвежда демократически и икономически реформи.
Звиад Гамсахурдия е първият демократично избран президент след обявяването на независимостта. През 1992 г. той е свален чрез държавен преврат, а скоро след това за президент е избран бившият председател на Грузинската комунистическа партия и външен министър на СССР Едуард Шеварднадзе. Под негово ръководство в Грузия се извършват демократични реформи. Икономическите проблеми, свързани с широко разпространената корупция и изборни манипулации, водят до недоволство сред грузинския народ.
През ноември 2003 г. народното недоволство кулминира в масови протести, предвождани от млади реформистки политици. Процесът на промяна, в който Шеварднадзе се принуждава да напусне поста си в полза на Михаил Саакашвили, е наречен „Революция на розите“. За министър-председател е избран Зураб Живаниа. Главните цели на младите реформатори са борбата с корупцията и ускоряването на макроикономическите реформи. Важни ресорни министерства се заемат от доказали се в чужбина грузинци. С бързи темпове се пристъпва към приватизацията на държавните предприятия, както и привличане на чуждестранни инвестиции. Реформите не отминават и армията, която също се модернизира. През 2004 г. държавният дълг за първи път започва да намалява. През същата година масови протести водят до свалянето на проруския авторитарен президент Аслан Абашидзе, а Аджария се присъединява отново към Грузия, като получава широка автономия.
На 3 февруари 2005 г. умира премиерът Живаниа, след което постът се поема от бившия финансов министър Зураб Ногаидели. След масови протести срещу правителството на 2 и 7 ноември и здравословни проблеми на Ногаидели, той подава оставка. За премиер е избран банкерът Ладо Гургенидзе. В продължилите масови протести президентът Саакашвили подава оставка,[8] за да даде възможността за провеждането на президентски избори, а като поста се заема временно от Нино Бурджанадзе. На 5 януари преждевременните президентски избори са спечелени от Саакашвили с 53,47% от изброените гласове.[9]
Реформираните полицейски сили (Patruli) са въведени през лятото на 2005 г. и заменят изцяло старата, корумпирана пътната полиция.[10] През 2005 г. президентът Михаил Саакашвили, заради широко разпространена корупция, уволнява целият състав на Грузинската пътна полиция (наброяваща над 30 000 полицаи).[11][12] Изградена е изцяло нова полицейска структура с помощта на новонаети, необвързани със системата, кадри.[11] Бюрото на Държавния департамент на САЩ по международните въпроси, свързани с наркотиците и правоприлагането, предоставя помощ за обучение на новите полицейски сили.[13]
В началото на август 2008 г. конфликтът с Абхазия и Южна Осетия отново се изостря поради внезапното навлизане на грузински войски на територията на двете автономни области. В интензивните сражения на страната на сепаратистите се намесва и руската армия, в резултат на което грузинците са отблъснати обратно. Създалата се ситуация води до сериозна икономическа и хуманитарна криза в Грузия. Руската намеса в конфликта е мотивирана от факта, че много от жителите на двете области още в началото на 90-те години са получили руско гражданство. В отговор на това Грузия обявява своето решение да излезе от ОНД, процедурата за което приключва едва на 18.08.2009 г. Така Грузия става първата държава, напуснала Общността на независимите държави. Използвайки това, още в края на август 2008 г. Абхазия и Южна Осетия обявяват официално своята независимост от Тбилиси, като суверенитетът им е признат само от Руската федерация, Никарагуа, Науру, Венецуела и Сирия, но, въпреки протестите на Грузия, Руската федерация продължава да оказва икономическа помощ на двете новообявени републики и е разположила ограничен военен контингент на тяхна територия, за да гарантира независимостта им.[14]
Държавно устройство
[редактиране | редактиране на кода]Грузия е унитарна, полупарламентарна република, като правителството се избира чрез представителна демокрация. Грузия е член на Организацията за черноморско икономическо сътрудничество, Съвет на Европа, Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа и се стреми към членство в НАТО и ЕС.
Грузия е полупрезидентска република. Президентът се избира за 5 години. Законодателният орган е парламентът.
Административно деление
[редактиране | редактиране на кода]Големите градове в Грузия с население над 100 000 жители са Тбилиси (1 473 551 жители), Кутаиси (200 611 жители), Батуми (190 405) и Рустави (122 900 жители).
Администрацията на Грузия е силно централизирана. Тя се разделя на 9 региона (на грузински მხარეები, мхарееби), две автономни републики (на грузински ავტონომიური რესპუბლიკა, автономиури республика) и самостоятелен столичен регион (Тбилиси). Регионите от своя страна се разделят на 67 общини (на грузински რაიონი) и 6 независими града (на грузински დამოუკიდებელი ქალაქი; Тбилиси, Кутаиси, Рустави, Поти, Батуми, Сухуми)
На северозапад е разположена автономната република Абхазия, на югозапад – автономната република Аджария, на север – областта Южна Осетия. Абхазия и Южна Осетия не са под контрола на Грузия и се стремят към независимост, която е предмет на продължаващ териториален спор между грузинското правителство и предимно негрузинското население там.[15]
Население
[редактиране | редактиране на кода]Грузия има население от 4 646 003 души. Населението на Грузия е мултиетническо, т.е. етнически нехомогенно.
През годините | Грузинци | Абхазци | Осетинци | Руснаци | Азербайджанци | Арменци |
---|---|---|---|---|---|---|
1926 | 72,9% | 2,6% | 5,3% | 1,2% | 6,4% | 7,6% |
1939 | 61,4% | 1,6% | 4,2% | 8,7% | 5,3% | 11,7% |
1959 | 64,3% | 1,6% | 3,5% | 10,1% | 3,8% | 11,0% |
1970 | 66,8% | 1,7% | 3,2% | 8,5% | 4,6% | 9,7% |
1979 | 68,8% | 1,7% | 3,2% | 7,4% | 5,1% | 9,0% |
1989 | 70,1% | 1,8% | 3,0% | 6,3% | 5,7% | 8,1% |
2002 (без Абхазия и Южна Осетия) | 83,3% | 0,1% | 0,8% | 1,5% | 6,5% | 5,7% |
2014 | 86,8% | 0,2% | 0,4% | 0,7% | 6,3% | 4,5% |
Конфесионалният състав на страната е:
- Грузинска православна църква (83,9%)
- Ислям (9,9%)
- Арменска апостолическа църква (3,9%)
- Друго (1,5%)
- Римокатолическа църква (0,8%)
Култура
[редактиране | редактиране на кода]Културата на Грузия се развива около литературната традиция на грузинския език и писменост в продължение на дългата история на страната. Тя става основа на силното чувство за национална идентичност, което помага на грузинците да запазят самосъзнанието си през продължителни периоди на чужда окупация и опити за асимилация. Грузинската азбука се появява през 5 век пр.н.е. и е реформирана от цар Парнаваз I през 284 пр.н.е. Сред известните произведения на средновековната грузинска литература са „Житие на Света Нино“ (IV век), „Мъченичество на светата царица Шушаник“ от Якоб Цуртавели (5 век), „Витязът в тигрова кожа“, епическа поема от Шота Руставели (XII век).
Средновековната култура на Грузия е силно повлияна от християнството, възприето около 330 г. За основана се счита в това отношение заслугата на света Нина (известна и като Нино).
Многобройните грузински църкви и манастири са пръснати не само на днешната територия на страната, но и в съседните области, както и в по-отдалечени райони, като Сирия, Палестина, Атон. Бачковският манастир, един от най-големите в България, е построен и в продължение на почти 3 века е обитаван от грузинци. Грузинските икони са сред най-добрите образци на средновековната православна иконопис.
Първата печатница на грузински е основана през 1620-те в Италия, а първата в самата Грузия – през 1709 в Тбилиси. През 1791 г. Георги Авалишвили, писател, драматург и дипломат, основава в Тбилиси Грузинския национален театър. През 1845 г. е създаден Държавният музей на Грузия, а през 1851 г. – Тбилиският държавен театър за опера и балет.
През 20 век Грузия е най-известна със своето кино. Първият документален филм („Пътуване на Акаки Церетели в Рача-Лечхуми“) е сниман през 1912 г. от Васил Амашукели, а първият игрален („Кристин“) – през 1916 г. от Александър Цуцунава.
В исторически план цялата история на този регион е неразривно свързана с винопроизводството. Местните майстори през VIII век са известни с производството на силни напитки по специална технология. Във връка със това са и местните традиции за изработка и ползване на гигантски съдове за вино, известни като квеври.
Вижте още
[редактиране | редактиране на кода]- Стопанство на Грузия
- Въоръжени сили на Грузия
- Комуникации в Грузия
- Транспорт в Грузия
- Външна политика на Грузия
- Грузински чай
Русия | ||||
Черно море | ||||
Турция | Армения, Азербайджан |
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б в г International Geographic Encyclopaedia and Atlas. Springer, 24/11/1979, p. 273
- ↑ Stephen White, Valentina Feklyunina. Identities and Foreign Policies in Russia, Ukraine and Belarus: The Other Europes. Springer, Oct 22, 2014: The Great Soviet Atlas put the entire Caucasus inside 'Europe', as far as the Turkish border with the USSR (Efremov, Obsuzhdenie, p. 145); so did the Great Soviet Encyclopedia...
- ↑ а б Европейски парламент, European Parliament Resolution 2014/2717(RSP), 17/07/2014: ...pursuant to Article 49 of the Treaty on European Union, Georgia, Moldova and Ukraine – like any other European state – have a European perspective and may apply to become members of the Union...
- ↑ ЦРУ: География на Грузия // Архивиран от оригинала на 2015-10-16. Посетен на 2017-03-15.
- ↑ Peradze, Gregory. „The Pilgrims' derivation of the name Georgia“. Georgica, Autumn, 1937, nos. 4 & 5, 208 – 209
- ↑ Гурам Гумба. Значение терминов „Грузия“ и „Сакартвело“ в средневековых источниках
- ↑ International Geographic Encyclopaedia and Atlas. Springer, 24/11/1979, p. 273
- ↑ Ногаидели подава оставка
- ↑ Civil Georgia: Saakashvili Re-Elected as CEC Approves Final Vote Tally[неработеща препратка], 13 януари 2008
- ↑ Remarks by President Saakashvili at the CIS Summit in Tbilisi // President of Georgia, 3 June 2005. Архивиран от оригинала на 14 June 2011. Посетен на 23 December 2007.
- ↑ а б Mark McDonald, Knight Ridder Newspapers. Firing of traffic police force stands as a symbol of hope in Georgia | McClatchy // Mcclatchydc.com. Архивиран от оригинала на 11 January 2013. Посетен на 30 October 2012.
- ↑ Georgia's National Police Corruption Project // NPR, 15 September 2005. Архивиран от оригинала на 27 November 2012. Посетен на 30 October 2012.
- ↑ Building security in the Republic of Georgia Andrew Stamer Retrieved 1 June 2007
- ↑ Грузия напусна ОНД. vesti.bg
- ↑ Stephen White, Valentina Feklyunina. Identities and Foreign Policies in Russia, Ukraine and Belarus: The Other Europes. Springer, Oct 22, 2014
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Georgia TVNews Архив на оригинала от 2008-11-10 в Wayback Machine. (english, german, russian, georgian)
- Грузия иска да ѝ казват Джорджия Архив на оригинала от 2011-07-01 в Wayback Machine.
|
|
|
|