Antoni Munné-Jordà
Antoni Munné-Jordà (Barcelona, 26 de novembre de 1948)[1] és un escriptor i llicenciat en història de l'art, un dels referents de la literatura de ciència-ficció a Catalunya i un gran coneixedor i divulgador d'aquest gènere.[2]
(2019) | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 26 novembre 1948 Barcelona |
Nacionalitat | Catalunya |
Activitat | |
Ocupació | Escriptor |
Gènere | novel·la |
Nom de ploma | Antoni Munné-Jordà |
Premis |
Dirigeix la col·lecció “porpra i plata” de Pagès editors. La seva trajectòria laboral ha anat lligada a la revista Serra d'Or de la qual ha estat corrector i redactor.
La seva obra de ciència-ficció inclou dues trilogies.[3] La primera està composta per Damunt un blanc així com el del paper (1978), Ofici de torsimany (1985) i Demà serà un altre dia (1987), que tenen un context científic i estan escrites sota els lemes de l'espai, el temps i el moviment, respectivament. La segona trilogia és més fantàstica i versa sobre la història de Vilanova en el temps: La paciència del mar (1994), que se situa en l'actualitat, L'única mort (1999), que se situa en temps dels ibers, i Poso el comptaquilòmetres a zero (2008), que se situa d'aquí a 10.000 anys.
La seva darrera novel·la, Michelíada (2015), guardonada[4] amb el Premi Ictineu, agafa la Ilíada com a patró, pren de l'Ulisses de Joyce l'ús d'un registre diferent per a cada capítol, utilitza per a cada personatge o col·lectiu una variant dialectal del català i, per si amb això no n'hi hagués prou, fa inventari dels temes que atén la ciència-ficció actual: la crisi de les ideologies i les religions, el poder de les corporacions de comunicació de masses, el medi ambient i el transhumanisme.[5]
Ha publicat antologies canòniques: Narracions de ciència-ficció. Antologia (1985),[6] Temps al temps: antologia de contes de ciència-ficció (1990)[7] i Futurs imperfectes: antologia de contes de ciència-ficció (2013).[8]
És membre de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana i ha estat cofundador i president de la Societat Catalana de Ciència Ficció i Fantasia.
Narrativa |
---|
|
Narrativa breu |
---|
Narrativa infantil i juvenil |
---|
|
Crítica literària o assaig |
---|
1995: "Temps obert" de Manuel de Pedrolo entre les dues cultures. Tàrrega: Ajuntament, 1995. |
Referències
- ↑ Admin. «Munné i Jordà, Antoni». www.lletrescatalanes.cat. [Consulta: 13 novembre 2016].
- ↑ «Antoni Munné-Jordà | enciclopèdia.cat». www.enciclopedia.cat. [Consulta: 13 novembre 2016].
- ↑ Font-Agustí, Jordi «Antoni Munné-Jordà, el savi Martir». Catarsi, 05-11-2016, pàg. 4-7.
- ↑ «Munné-Jordà, Premi Ictineu 2016». Les Rades Grises, 05-11-2016. [Consulta: 13 novembre 2016].
- ↑ «Antoni Munné-Jordà: “Seria pitjor prescindir del petroli que apropiar-se’n”». Núvol.
- ↑ DD.AA.. Narracions de ciència-ficció: antologia. A cura d'Antoni Munné-Jordà. Barcelona: Edicions 62, 1985. ISBN 8429723730.
- ↑ DD.AA.. Temps al temps: antologia de contes de ciència-ficció. A cura d'Antoni Munné-Jordà. Barcelona: La Magrana, 1996. ISBN 9788474104912.
- ↑ DD.AA.. Futurs imperfectes: antologia de la ciència-ficció. A cura d'Antoni Munné-Jordà. Barcelona: Educaula 6, 2013. ISBN 9788415192695.
- ↑ «Antoni Munné-Jordà». www.escriptors.cat. Arxivat de l'original el 2016-11-13. [Consulta: 13 novembre 2016].
- ↑ «A. Munné-Jordà» (en català). Catàleg Biblioteques de la Diputació de Barcelona. [Consulta: 27 març 2020].
- ↑ «Antoni Munné-Jordà». www.escriptors.cat. [Consulta: 13 novembre 2016].
- ↑ «Antoni Munné-Jordà». www.escriptors.cat. [Consulta: 13 novembre 2016].