Alps occidentals
Tipus | Serralada | |||
---|---|---|---|---|
| ||||
Serralada | Alps | |||
Dades i xifres | ||||
Altitud | 4.810 m | |||
Mida | 384 ( | |||
Punt més alt | Mont Blanc | |||
Travessa | França, Itàlia, Suïssa i Mònaco | |||
Superfície | 74.952 km² | |||
Els Alps occidentals és una serralada, una porció del sistema muntanyós dels Alps, que a conseqüència de les diverses classificacions del sistema alpí, ha tingut significats diversos. Segons classificació actual els Alps occidentals inclouen part sud-est de França, és a dir, Savoia, la totalitat de Mònaco, la part nord-oest d'Itàlia i la part sud-oest de Suïssa, (Valais). Al sud-est el rang està limitat per la Vall del Po. A l'oest, la vall del riu Rhône la separa del Massís Central. La part més septentrional dels Alps occidentals -en el sentit ampli del terme- està formada pel serralada dels Prealps helvètics.
Els cims i els passos de muntanya són més alts en comparació amb els Alps orientals, mentre que el mateix rang no és tan ampli i més arquejat.
Divisió actual: SOIUSA
La Subdivisió Orogràfica Internacional Unificada del Sistema Alpí (SOIUSA),[1] presentada l'any 2005, ha superat la partició que el 1926 es feia en tres parts. Aquesta subdivisió preveu la divisió dels Alps en dos: Alps occidentals i Alps orientals, separats per la línia Rin - Pas del Spluga - Llac de Como - Llac de Lecco.
Els Alps occidentals es subdivideixen a la vegada en dos grans sectors: Alps del sud-oest i Alps del nord-oest:
Alps del sud-oest
Els Alps del sud-oest estan dividits en sis seccions, 23 subseccions i 46 supergrups:
- 1. Alps Lígurs (Punta Marguareis, 2.661 m)
- 3. Alps i Prealps de la Provença (Tête de l'Estrop, 2.961 m)
- 4. Alps Cozie (Monviso, 3.841 m)
- 5. Alps del Delfinat (Barre des Écrins, 4.102 m)
- 6. Prealps del Delfinat (Grande Tête de l'Obiou, 2.790 m)
Alps del nord-oest
Els Alps del nord-oest estan dividits en vuit seccions, 32 subseccions i 89 supergrups:
- 7. Alps de Graies (Mont Blanc, 4.810 m)
- 8. Prealps de la Savoia (Haute Cime des Dents du Midi, 3.257 m)
- 9. Alps Penins (Monte Rosa, 4.634 m)
- 10. Alps Lepontins (Monte Leone, 3.552 m)
- 11. Prealps de Lugano (Pizzo de Gino, 2.245 m)
- 12. Alps Bernesos (Finsteraarhorn, 4.274 m)
- 13. Alps de Glaris (Tödi, 3.620 m)
- 14. Prealps helvètics (Schilthorn, 2.970 m)
Concepte tradicional
L'any 1926, després del IX Congrés Geogràfic Italià de 1924, es va adoptar la Partició dels Alps, que preveia la subdivisió dels sistema alpí en tres grans parts: els Alps occidentals, els Alps centrals i els Alps orientals. En aquesta partició tradicional, els Alps occidentals anaven des del golf de Gènova fins al pas del Simplon o, més exactament, entre el Coll di Cadibona i el Coll Ferret. El cim més elevat és el Mont Blanc (4.810 m).
Segons la divisió acordada, els Alps occidentals es dividien en:[nota 1]
- Alps Marítims (1)
- Alps Lígurs (1.a)
- Alps del Varo (1.b)
- Alps Cozie (2)
- Alps del Monviso (2.a)
- Alps de Montginebre (2.b)
- Alps del Mont Cenis (2.c)
- Alps de Graies (3)
- Massís del Gran Paradiso (3.a)
- Alps de la Tarantasia (3.b)
- Massís del Mont Blanc (3.c)
- Alps de Provença (4)
- Massís de l'Asse (4.a)
- Massís del Bleone (4.b)
- Alps del Delfinat (5)
- Massís del Champsaur (5.a)
- Massís del Pelvoux (5.b)
- Alps de Moriana (5.c)
- Prealps de Provença (6)
- Chaînes des Plans (6.a)
- Muntanya de Sainte Victoire (6.b)
- Massís de la Sainte Baume (6.c)
- Muntanyes de Maures i Esterel (6.d)
- Prealps del Delfinat (7)
- Muntanya del Luberon (7.a)
- Muntanya de Valclusa (7.b)
- Massís del Dévoluy (7.c)
- Vercors (7.d)
- Prealps de la Savoia (8)
- Prealps de Chablais (8.a)
- Cadena de Reposoir (8.b)
- Baujes (8.c)
- Massís de la Grande Chartreuse (8.d)
Notes
- ↑ Entre parèntesis apareix el número progressiu de les seccions de u a vuit, i el número progressiu dels grups a l'interior de les seccions.
Referències
- ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.