Дударків: відмінності між версіями
[очікує на перевірку] | [очікує на перевірку] |
Рядок 60: | Рядок 60: | ||
=== Доба УНР та комуністична окупація === |
=== Доба УНР та комуністична окупація === |
||
Сучасна історія села Дударкова почалася з великих перетворень в усьому укладі життя. 1920 року тут було створено [[комітет незаможних селян]]. За переписом 1926 року, Дударківська сільрада входила до складу Броварського району. Село Дударків мало тоді 3780 жителів, а разом з хуторами Горобіївкою, [[Займище (Бориспільський район)|Займищем]], Лустовщиною, Личовим населення становило 3924 |
Сучасна історія села Дударкова почалася з великих перетворень в усьому укладі життя. 1920 року тут було створено [[комітет незаможних селян]]. За переписом 1926 року, Дударківська сільрада входила до складу Броварського району. Село Дударків мало тоді 3780 жителів, а разом з хуторами Горобіївкою, [[Займище (Бориспільський район)|Займищем]], Лустовщиною, Личовим населення становило 3924 особи. 1927 року у селі створено товариство спільного обробітку землі (ТСОЗ), 1929 року на його базі виник колгосп "Надія" (згодом — Червоний Плугатар, ім. Шевченка, "8 Березня", ім. газети "Пролетарська Правда"). |
||
⚫ | Під час [[Голодомор в Україні 1932—1933|Голодомору]] 1932—1933 рр. загинуло майже 15 % жителів села. Старожили пригадали прізвища 141 померлого голодною смертю односельця. Рятував дітей директор місцевої школи [[Івчук Василь Якович|Василь Івчук]] (1904—1938), який таємно від комуністичної влади влаштував школярів на місцевий м'ясокомбінат і під загрозою арешту зберіг їм життя<ref>[{{Cite web |url=http://history.org.ua/LiberUA/978-966-7195-95-3/978-966-7195-95-3.pdf |title=Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— {{ISBN|978-966-7195-95-3}} — С.190 |accessdate=16 березня 2020 |archive-date=18 січня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210118192100/http://history.org.ua/LiberUA/978-966-7195-95-3/978-966-7195-95-3.pdf }} Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— {{ISBN|978-966-7195-95-3}} — С.190]</ref>. |
||
Під час [[Голодомор в Україні 1932—1933|Голодомору]] 1932—1933 загинуло В результаті штучного голоду загинуло майже 15 % жителів села. Старожили пригадали прізвища 141 померлого голодною смертю |
|||
⚫ | односельця. Рятував дітей директор місцевої школи [[Івчук Василь Якович|Василь Івчук]] (1904—1938), який таємно від комуністичної влади влаштував школярів на місцевий м'ясокомбінат і під загрозою арешту зберіг їм життя<ref>[{{Cite web |url=http://history.org.ua/LiberUA/978-966-7195-95-3/978-966-7195-95-3.pdf |title=Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— {{ISBN|978-966-7195-95-3}} — С.190 |accessdate=16 березня 2020 |archive-date=18 січня 2021 |archive-url=https://web.archive.org/web/20210118192100/http://history.org.ua/LiberUA/978-966-7195-95-3/978-966-7195-95-3.pdf }} Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— {{ISBN|978-966-7195-95-3}} — С.190]</ref>. |
||
=== Друга світова війна === |
=== Друга світова війна === |
Версія за 11:22, 31 травня 2023
село Дударків | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | |||||
Область | Київська область | ||||
Район | Бориспільський район | ||||
Громада | Пристолична сільська громада | ||||
Код КАТОТТГ | UA32040130040017386 | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | до 1615 | ||||
Населення | 2464 (01.01.2008) | ||||
Площа | 1'218.6 га км² | ||||
Поштовий індекс | 08330 | ||||
Телефонний код | +380 4595 | ||||
День села | 21 вересня | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 50°26′43″ пн. ш. 30°56′44″ сх. д. / 50.44528° пн. ш. 30.94556° сх. д.Координати: 50°26′43″ пн. ш. 30°56′44″ сх. д. / 50.44528° пн. ш. 30.94556° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
112 м | ||||
Відстань до обласного центру |
30 км | ||||
Відстань до районного центру |
12 км | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 08325, Київська обл, Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Фестивальна, 39 | ||||
Сільський голова | Каськів Микола Ігорович | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
|
Дýдарків — село в Україні, у Бориспільському районі Київської області. Входить до складу Пристоличної сільської громади. Населення — близько 2.5 тис. жителів. Кількість дворів — близько 1000.
Географія
Розташоване на лівому березі Дніпра в межах Придніпровської низовини в зоні лісостепу. Відстань від головпоштампту Києва — 30 км.
Історія
Виникнення
За народними переказами, назва села походить від прізвища першого поселенця — музики на прізвисько Дударик (або Дударко). Від цього імені село успадкувало назву.
Підтвердженням давнього виникнення села є археологічна знахідка — рогову орнаментовану ритуальну сокиру-молот доби пізньої бронзи (належить до пам'яток Тшинецької культури).
Іншими знахідками є кам'яні знаряддя праці та козацьки люльки. Знахідки зберігаються в музеї археології Києва. На території села виявлено залишки кісток мамонтів.
Дата заснування невідома. Як пише М. Александрович у книжці «Остерский уезд», село Дударків засновано на початку XVII ст., кому воно належало — невідомо, найімовірніше — Вишневецькому. В історичних документах вперше згадується в 1615 році. За іншими відомостями, село засновано Даниловичами. За книгою київського Трибуналу за 1633 рік: «Владельцы Борисполя Даниловичи основывают Требуховку й Дударков между Броварами и Борисполем на селищах Иваничи и Вольничи». За переказами, першим поселенцем був чоловік на прізвисько Дударик, або Дударко. Від цього імені село успадкувало назву.
За гетьманування І. Брюховецького з волі самого гетьмана село було передано у власність Київського Печерського Троїцького монастиря.
За Гетьманщини село Дударків, як військово-адміністративна одиниця, підпорядковувалося Бориспільському сотні Київського полку.
За описом Київського намісництва 1781 року в Дударкові було 148 хат виборних козаків, посполитих, різночинських і козачих підсусідків. За описом 1787 року в селі проживало 569 «казених людей».[2]
З ХІХ ст. було у складі Гоголівської волості Остерського повіту Чернігівської губернії. Є на мапі 1816 року[3].
Основним заняттям жителів було землеробство, займалися дударківці також чумацьким промислом. 1761 року в Дударкові збудовано церкву, 1872 — школу. За даними на 1859 рік, село значилося як казенне, у ньому — 287 Дворів, 1469 жителів.
Доба УНР та комуністична окупація
Сучасна історія села Дударкова почалася з великих перетворень в усьому укладі життя. 1920 року тут було створено комітет незаможних селян. За переписом 1926 року, Дударківська сільрада входила до складу Броварського району. Село Дударків мало тоді 3780 жителів, а разом з хуторами Горобіївкою, Займищем, Лустовщиною, Личовим населення становило 3924 особи. 1927 року у селі створено товариство спільного обробітку землі (ТСОЗ), 1929 року на його базі виник колгосп "Надія" (згодом — Червоний Плугатар, ім. Шевченка, "8 Березня", ім. газети "Пролетарська Правда").
Під час Голодомору 1932—1933 рр. загинуло майже 15 % жителів села. Старожили пригадали прізвища 141 померлого голодною смертю односельця. Рятував дітей директор місцевої школи Василь Івчук (1904—1938), який таємно від комуністичної влади влаштував школярів на місцевий м'ясокомбінат і під загрозою арешту зберіг їм життя[4].
Друга світова війна
З 1941 року, у селі, понад два роки була німецька влада. За цей період виїхало в Німеччину 228 чоловік, спалено 128 хат, відновлено церковне життя, знищене комуністами. Понад 500 жителів села насильно мобілізовано до РСЧА. 28 вересня 1943 року Дударків знову захоплений Червоною Армією (163-ю дивізією під командуванням підполковника Карлова). 408 уродженців села Дударкова загинули за час війни.
Сучасність
Наприкінці XX ст. у селі — підсобне господарство «Дударків», взуттєва фабрика акціонерного товариства «Дніпро», середня школа, дитячий садок, клуб, бібліотека, медпункт. Близько 1000 дворів, близько 2500 жителів.
Культура, дозвілля і духовність
Цей розділ потребує доповнення. (грудень 2010) |
Заклади культури і дозвілля
Будинок культури розташований у центрі села поряд із школою — директор Прокопенко Валентина Миколаївна
У школі працює історичний музей
День села
Спорт
Місцевий футбольний клуб «Дударків» бере участь в Вищій Лізі Бориспільського району
Символіка
Архітектура
Цей розділ потребує доповнення. (грудень 2010) |
Пам'ятники
У центрі села на постаменті встановлено трактор «Універсал 2». Біля школи встановлено погруддя Прудкого. Навпроти школи пам'ятник загиблим у Другій Світовій Війні.
Цвинтарі
В селі два цвинтаря.
Храми
До другої світової війни в селі була Вознесенська церква[5]. Знищена під час війни.
Сьогодні працює церква УПЦ Московського патріархату (Свято-Вознесенська, отець Нестор) (вул. Короленка, 8), будується ще одна церква.
Хронологія
1615—1633 р — перші спогади про село.
1762 — у центрі села звели першу школу.
1852—1853 — у селі від чуми помирає значна кількість людей.
1859 — кількість дворів 287, населення 1469 осіб
1898—1899 — у селі від чуми помирає значна кількість людей.
1900ті рр. — кількість дворів сягає 500.
1903 — зведено другу школу.
1933 — заснована пошта.
Чисельність жителів
Рік | Дворів | Жителів |
---|---|---|
1730 | 72 | |
1859 | 287 | 1469 |
~1900 | 500 | |
1926 | 3780 | |
2008 | 1000 | 2500 |
Особистості
- Івчук Василь Якович (1902—1938) — директор школи у 1932—1938 роках. Під час Голодомору 1932—1933 років врятував життя багатьох школярів цього навчального закладу. 17 травня 1938 був заарештований та 28 вересня того ж року засуджений до страти, яка відбулася 2 жовтня. У 2007 році йому було присвоєно звання «Герой України».
В селі Дударків народилися:
- Бухал Іван Васильович (* 1939) — український господарник, голова виконкому Хмельницької міської ради народних депутатів (1980—1990), почесний громадянин Хмельницького.
- Каленченко Ганна Іванівна (1924—1994) — живописець, майстриня художньої вишивки.
- Приходько Іван Васильович (* 1939) — майстер декоративного розпису, народної іграшки та скульптури — заслужений майстер народної творчості України, лауреат державних премій ім. Павла Чубинського, Катерини Білокур, Петра Верни. Член Національної спілки майстрів народного мистецтва України.
- Прудкий Микола Петрович (1922—1943) — Герой Радянського Союзу.
Транспорт
Поруч з селом проходить Т 1026 а також автошлях регіонального значення Р03.2
Від станції метро «Лісова» ходить маршрутне таксі № 359 [Архівовано 7 січня 2017 у Wayback Machine.] . Його обслуговують автобуси Богдан А092, перевізник ТОВ ТК «Союз-Авто» Вартість проїзду становить 21 гривню до Дударкова і 22 гривні до Займища. Від станції метро «Харківська» ходить маршрутне таксі № 330-К [Архівовано 16 листопада 2016 у Wayback Machine.]. Вартість проїзду — 25 гривень до Дударкова і 26 гривень до Займища.
Також їздить автобус номер 13 до Борисполя, обслуговує маршрут ТОВ «Автосервіс»
Галерея
-
Клуб
-
Школа
-
Нова церква(будується)
-
Стара церква
-
Дитячий садок
-
Хата із с. Дударків в музеї в Пирогові
Див. також
Примітки
- ↑ https://web.archive.org/web/20091227114807/http://vytoky.nm.ru/
- ↑ Описи Київського намісництва 70-80 років XVIII ст.: Описово-статистичні джерела/ АН УРСР. Археогр. комісія та ін.— К.: Наукова думка, 1989.— 392 с.— ISBN 5-12-000656-6. — С. 99, 248
- ↑ Подробная карта Российской Империи и близлежащих заграничных владений. Столистовая карта. www.etomesto.ru. Архів оригіналу за 27 вересня 2021. Процитовано 27 вересня 2021.
- ↑ [Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— [[Спеціальна:BookSources/978-966-7195-95-3|ISBN 978-966-7195-95-3]] — С.190 (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 18 січня 2021. Процитовано 16 березня 2020.
{{cite web}}
: Назва URL містить вбудоване вікіпосилання (довідка) Національна книга жертв голодомору 1932—1933 років в Україні. Київська область. Український інститут національної пам'яті, Київська обласна державна адміністрація.— К.: «Буква», 2008.— 1374 с.— ISBN 978-966-7195-95-3 — С.190] - ↑ Зведений каталог метричних книг, клірових відомостей та сповідних розписів (українська) . Центральний державний історичний архів України, м. Київ (ЦДІАК України). Архів оригіналу за 27 вересня 2021. Процитовано 27 вересня 2021.
Джерело
- Сайт села Дударків [Архівовано 7 липня 2013 у Wayback Machine.]
- Облікова картка на сайті ВРУ[недоступне посилання з липня 2019]
- Інформація взята з порталу http://who-is-who.com.ua
- Бориспільщина. Офіц. сайт Бориспільської міської ради
- https://web.archive.org/web/20091227114807/http://vytoky.nm.ru/ Іван Іванович Заєць. Витоки духовної культури українського народу. Вінниця 2006. Розділ III. Бронзова доба в Україні
|
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |