Лісна Слобідка: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [очікує на перевірку] |
1925 |
|||
Рядок 53: | Рядок 53: | ||
У травні 1947 року працівники [[МДБ]] вивезли за село і розстріляли Дмитра Дутчака ({{н.}} 1895), а труп покинули, сподіваючись, що прийде попрощатися з загиблим його син Василь ({{н.}} 1924) — керівник райпроводу ОУН (псевда — Чорний, Бистрий). Однак підпільник із незалежних від нього причин так і не з'явився (загинув Василь Дутчак 14 лютого 1950 року в сусідньому селі Раківчику){{sfn|Реабілітовані історією|2004|с=18}}. За даними облуправління МДБ у 1949 році в Коршівському районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Лісна Слобідка і Раківчик{{sfn|Реабілітовані історією|2004|с=43}}. |
У травні 1947 року працівники [[МДБ]] вивезли за село і розстріляли Дмитра Дутчака ({{н.}} 1895), а труп покинули, сподіваючись, що прийде попрощатися з загиблим його син Василь ({{н.}} 1924) — керівник райпроводу ОУН (псевда — Чорний, Бистрий). Однак підпільник із незалежних від нього причин так і не з'явився (загинув Василь Дутчак 14 лютого 1950 року в сусідньому селі Раківчику){{sfn|Реабілітовані історією|2004|с=18}}. За даними облуправління МДБ у 1949 році в Коршівському районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Лісна Слобідка і Раківчик{{sfn|Реабілітовані історією|2004|с=43}}. |
||
== Населення == |
|||
=== Мова === |
|||
Розподіл населення за рідною мовою за даними [[Перепис населення України (2001)|перепису 2001 року]]{{UKR-socialdata-mova-2001}}: |
|||
{| class="wikitable sortable" |
|||
!Мова |
|||
!Кількість |
|||
!Відсоток |
|||
|- |
|||
|[[Українська мова|українська]] |
|||
|1645 |
|||
|99.64% |
|||
|- |
|||
|[[Російська мова|російська]] |
|||
|6 |
|||
|0.36% |
|||
|- class="sortbottom" |
|||
!Усього |
|||
|1651 |
|||
|100% |
|||
|} |
|||
== Церква == |
== Церква == |
Версія за 22:10, 10 червня 2024
село Лісна Слобідка | |
---|---|
Країна | |
Область | Івано-Франківська область |
Район | |
Рада | Ліснослобідська сільська рада |
Основні дані | |
Засноване | 1784[1] |
Населення | 1651[1] |
Площа | 33,41 км²[1] |
Густота населення | 49,42 осіб/км² |
Поштовий індекс | 78257 |
Телефонний код | +380 03433 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°36′31″ пн. ш. 24°58′18″ сх. д. / 48.60861° пн. ш. 24.97167° сх. д.Координати: 48°36′31″ пн. ш. 24°58′18″ сх. д. / 48.60861° пн. ш. 24.97167° сх. д. |
Місцева влада | |
Адреса ради | 78257. Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с.Лісна Слобідка, вул. Центральна, 45а |
Карта | |
Мапа | |
|
Лісна́ Слобі́дка — село в Україні, у Коломийському районі Івано-Франківської області. Населення становить 1651 осіб. Орган місцевого самоврядування — Ліснослобідська сільська рада.
Географія
На південному сході від села бере початок річка Косачівка, права притока Добровідки.
Історія
У 1900 році в селі мешкало 1912 осіб (1622 греко-католики, 164 римо-католики і 126 юдеїв)[2].
30 грудня 1925 року львівським окружним судом засуджено 23 селян до 61 року і 3 місяців тюрми, а двох — до страти за державну зраду.[3]
1 квітня 1928 року з гміни (самоврядної громади) Слобідка Лісна Коломийського повіту вилучено осаду (хутір) Святий Станіслав і з неї утворено сільську гміну Святий Станіслав того ж повіту, межею між гмінами визначено гостинець Станіслав-Коломия[4].
У 1939 році в селі проживало 1930 мешканців (1700 українців-грекокатоликів, 120 українців-латинників, 20 поляків і 90 євреїв)[5].
У травні 1947 року працівники МДБ вивезли за село і розстріляли Дмитра Дутчака (нар. 1895), а труп покинули, сподіваючись, що прийде попрощатися з загиблим його син Василь (нар. 1924) — керівник райпроводу ОУН (псевда — Чорний, Бистрий). Однак підпільник із незалежних від нього причин так і не з'явився (загинув Василь Дутчак 14 лютого 1950 року в сусідньому селі Раківчику)[6]. За даними облуправління МДБ у 1949 році в Коршівському районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Лісна Слобідка і Раківчик[7].
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[8]:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 1645 | 99.64% |
російська | 6 | 0.36% |
Усього | 1651 | 100% |
Церква
Церква Святого Миколая 1839 року — пам'ятка архітектури місцевого значення під охоронним № 816-м[9]. Адміністратором парафії є о. Василь Дмитрук.
У серпні 2016 року громада Перенесення мощей Святителя Миколая перейшла з-під юрисдикції УАПЦ в УПЦ КП[10]. Настоятель прот. Володимир Лучак.
Газове родовище
Поблизу села є газове родовище. На ділянці 30×10 метрів газ просочується на поверхню та палає. Найбільший грифон сягає 1 метра, полум'я підіймається на висоту 0,5 метри. Місцеві селяни називають це явище «вічний вогонь». Газ горить впродовж останніх двох десятиліть. Також значна концентрація природного газу призводить до значного погіршення органолептичних властивостей води у двох криницях[11].
Родовище не використовується. У 2009 році ДП «Західукргеологія» (Частина НАК «Надра України») зафіксувало витік газу. Вартість першочергових робіт з припинення витоку газу оцінено у 2 млн. грн., та через відсутність коштів, роботи не були проведені. У 2010 році виготовлено проектно-кошторисну документацію на буріння пошуково-розвідувальної свердловини № 4 «Коломийська» та розпочато підготовчі роботи для установки бурового обладнання.
Примітки
- ↑ а б в Лісна Слобідка. Верховна Рада України. Архів оригіналу за 02.07.2013. Процитовано 03.09.2010.
- ↑ Кубійович, 1983, с. 119.
- ↑ Книш З. повні вітрила! (Українська Військова Організація в 1924—1926 роках). — Торонто: «Срібна Сурма», 1970 р. — С. 130-133.
- ↑ Rozporządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 29 lutego 1928 r. o wyłączeniu osady «Św. Stanisław» z gminy Słobódka Leśna i utworzeniu z niej samoistnej gminy pod nazwą «Święty Stanisław» w powiecie kołomyjskim, województwie stanisławowskiem // Dziennik Ustaw. — 1928. — nr 32. — poz. 312. — S. 616. (пол.)
- ↑ Кубійович, 1983, с. 37.
- ↑ Реабілітовані історією, 2004, с. 18.
- ↑ Реабілітовані історією, 2004, с. 43.
- ↑ Церква Св. Миколи. decerkva.org.ua. Дерев'яні Церкви Західної України. Архів оригіналу за 16 серпня 2016. Процитовано 3 серпня 2016.
- ↑ Ще 8 парафій УАПЦ приєднались до Коломийської єпархії УПЦ Київського патріархату. vikna.if.ua. Агенція новин «Вікна». 3 серпня 2016. Архів оригіналу за 20 лютого 2022. Процитовано 17 серпня 2022.
- ↑ На Прикарпатті друге десятиліття горить газове родовище. firtka.if.ua. Агенція новин «Фіртка». 22 серпня 2011. Процитовано 17 серпня 2022.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання)
Джерела
- Кубійович В. Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939 = Ethnic groups of the South-Western Ukraine (Halyčyna-Galicia) 1.1.1939: нац. статистика Галичини / Володимир Кубійович; vorwort G. Stadtmuller. — Вісбаден : Отто Ґаррасовіц, 1983. — 173 с.
- Реабілітовані історією. Івано-Франківська область: Книга 1 / Упоряд., авт. передм. Л. Вардзарук. Науково-редакційний відділ «Реабілітовані історією» при Івано-Франківській облдержадміністрації. — Івано-Франківськ : Місто НВ, 2004. — 983 с. — ISBN 966-8090-63-2.
Це незавершена стаття з географії Івано-Франківської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|