Лазар (Баранович): відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
Shynkar (обговорення | внесок) |
Lanamy (обговорення | внесок) уточнення, джерело, зовнішнє посилання Мітка: редагування коду 2017 |
||
(Не показано 3 проміжні версії 3 користувачів) | |||
Рядок 40: | Рядок 40: | ||
}} |
}} |
||
'''Лазар''' (у миру '''Лука Баранович''') ([[1620]] — {{ДС|13|9|1693|3}}) — український церковний, [[політичний діяч |
'''Лазар''' (у миру '''Лука Баранович''') ([[1620]] — {{ДС|13|9|1693|3}}) — український церковний, [[політичний діяч]] другої половини [[17 століття]], Архієпископ Чернігівський і Новгород-Сіверський Руської Православної Церкви. |
||
== Біографія == |
== Біографія == |
||
Походив з зауського шляхетського роду Барановичів [[Сирокомля (герб)|гербу Сирокомля]]<ref>Рогожина Н. В. [http://www.library.ukma.kiev.ua/e-lib/NZ/NZV18_2000_yuvil/08_rogozhyna_nv.pdf Навчання у Києво-Могилянській академії - традиція українських сімей (на прикладі роду Барановичів у XVIII - ХІХ ст.)] // Наукові записки. Том 18, Ювілейний випуск, присвячений 385-річчю КМА / Національний університет "Києво-Могилянська академія". Київ: КМ "Academia", 2000. — 181 с. — С. 35—38.</ref>, який в часи архієпископства замінив на особистий у формі „наперсного“ хресту на ланцюгу<ref>Попов П. [http://shron1.chtyvo.org.ua/Popov_Pavlo/Panehiryk_Krschonovycha_Lazariu_Baranovychu__nevidome_Chernihivske_vydannia_80-kh_rokiv_XVII_v.pdf Панегірик Крщоновича Лазарю Барановичу — невідоме Чернігівське видання 80-х років XVII] // Ювілейний збірник на пошану академіка Дмитра Івановича Багалія з нагоди сімдесятої річниці життя та п’ятдесятих роковин наукової діяльності. — К.: З друкарні Української Академії наук, 1927.</ref>. |
|||
Народився: 1) ймовірно, у 1595 р., походив з родини греко-католиків у ВКЛ;<ref name="П3">''Kazimierz Chodynicki.'' Baranowicz Łazarz (1595?-1693)… S. 273</ref> 2) в 1620 р. в Україні. Існують припущення, що його батьківщиною була Чернігівщина<ref>* Енциклопедія історії України: У 10 т. / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — К. : Наук. думка. — Т. 1 : А—В. — 2003.— С. 183</ref>. |
|||
Навчався у школі [[Києво-Могилянська академія|Київського Братського Богоявленського монастиря]]. Остаточну освіту отримав у колегіях Вільно (тепер [[Вільнюс]], [[Литва]]) і єзуїтській [[Каліш]]а<ref name="П3">''Kazimierz Chodynicki.'' Baranowicz Łazarz (1595?-1693)… S. 273</ref> (тепер [[Польща]]). |
Навчався у школі [[Києво-Могилянська академія|Київського Братського Богоявленського монастиря]]. Остаточну освіту отримав у колегіях Вільно (тепер [[Вільнюс]], [[Литва]]) і єзуїтській [[Каліш]]а<ref name="П3">''Kazimierz Chodynicki.'' Baranowicz Łazarz (1595?-1693)… S. 273</ref> (тепер [[Польща]]). |
||
Рядок 123: | Рядок 122: | ||
== Література == |
== Література == |
||
* Баранович, Лазар |
* Баранович, Лазар // {{ФЕС}} |
||
* {{ШС}} |
* {{ШС}} |
||
* {{МСІУ}} |
* {{МСІУ}} |
||
* ''М. С. Грицай,'' [[Микитась Василь Лазарович|''В. Л. Микитась'']], ''Ф. Я. Шолом''. Давня українська література. — К. : Вища школа, 1978. — С. 197—203. |
* ''М. С. Грицай,'' [[Микитась Василь Лазарович|''В. Л. Микитась'']], ''Ф. Я. Шолом''. Давня українська література. — К. : Вища школа, 1978. — С. 197—203. |
||
* Матях В. М. [http://www.history.org.ua/?termin=Baranovych_L Баранович Лазар] // {{УМ-2000}} |
|||
* Енциклопедія історії України: У 10 т. / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — К. : Наук. думка. — Т. 1 : А — В. — 2003. — 688 с. : іл. — ISBN 966-00-00632-2. |
|||
* ''Kazimierz Chodynicki.'' Baranowicz Łazarz (1595?-1693) // [[Polski Słownik Biograficzny]]. — Warszawa; Kraków; Łódź; Poznań; Wilno; Zakopane: Nakładem Polskiej Akademji Umiejętności, Skład Główny w Księgarniach Gebethnera i Wolffa, 1935. — Т. 1, zesz. 1. — Reprint: Kraków: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1989. — ISBN 8304034840. — S. 273—274. {{ref-pl}} |
* ''Kazimierz Chodynicki.'' Baranowicz Łazarz (1595?-1693) // [[Polski Słownik Biograficzny]]. — Warszawa; Kraków; Łódź; Poznań; Wilno; Zakopane: Nakładem Polskiej Akademji Umiejętności, Skład Główny w Księgarniach Gebethnera i Wolffa, 1935. — Т. 1, zesz. 1. — Reprint: Kraków: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1989. — ISBN 8304034840. — S. 273—274. {{ref-pl}} |
||
* Меч, труби, лютня / Ю. Шевельов. Вибрані праці: Кн. ІІ. Літературознавство / Упоряд. І. Дзюба. — 2-ге вид. — К. : Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2009. — С. 33–44. |
* Меч, труби, лютня / Ю. Шевельов. Вибрані праці: Кн. ІІ. Літературознавство / Упоряд. І. Дзюба. — 2-ге вид. — К. : Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2009. — С. 33–44. |
||
Рядок 133: | Рядок 132: | ||
== Посилання == |
== Посилання == |
||
*[http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/first_book/part1.pdf Баранович Лазар] // {{УМЕ1|сторінки=71}} |
|||
* http://www.ukrlit.vn.ua/biography/baranovich.html |
* http://www.ukrlit.vn.ua/biography/baranovich.html |
||
* http://tour.cult.gov.ua/publ/1-1-0-11 |
* http://tour.cult.gov.ua/publ/1-1-0-11 |
||
* [http://litopys.org.ua/old17/old17_18.htm Твори на Ізборнику] |
* [http://litopys.org.ua/old17/old17_18.htm Твори на Ізборнику] |
||
* [http://www.stiks.kiev.ua/dovidnyk/B_007.htm Сайт видавництва «Стікс»] |
* [http://www.stiks.kiev.ua/dovidnyk/B_007.htm Сайт видавництва «Стікс»]{{Недоступне посилання|date=липень 2019 |bot=InternetArchiveBot }} |
||
* [http://tyzhden.ua/History/16915 Патріархат-рейдер // Український тиждень] |
* [http://tyzhden.ua/History/16915 Патріархат-рейдер // Український тиждень] |
||
Версія за 20:43, 22 серпня 2019
Баранович Лазар | |
---|---|
Лазар Баранович | |
Народився | 1620 |
Помер | 3 (13) вересня 1693 Чернігів |
Громадянство | Гетьманщина |
Національність | українець |
Місце проживання | Річ Посполита, Гетьманщина |
Діяльність | ректор Києво-Могилянській колегії (1650—1657) Чернігівський і Новгород-Сіверський єпископ (1657), архієпископ (з 1668) місцеблюститель Київської митрополичої кафедри (1657, 1659-61, 1670-85) |
Alma mater | Києво-Могилянська академія |
Заклад | Києво-Могилянська академія |
Титул | єпископ, архієпископ |
Попередник | Зосима Прокопович |
Наступник | Феодосій Углицький |
Конфесія | православ'я |
|
Лазар (у миру Лука Баранович) (1620 — 3 (13) вересня 1693) — український церковний, політичний діяч другої половини 17 століття, Архієпископ Чернігівський і Новгород-Сіверський Руської Православної Церкви.
Біографія
Походив з зауського шляхетського роду Барановичів гербу Сирокомля[1], який в часи архієпископства замінив на особистий у формі „наперсного“ хресту на ланцюгу[2].
Навчався у школі Київського Братського Богоявленського монастиря. Остаточну освіту отримав у колегіях Вільно (тепер Вільнюс, Литва) і єзуїтській Каліша[3] (тепер Польща).
З початку 1640-х рр. викладав у Києво-Могилянській колегії (академії) (або від 1642 до 1647 років викладав польською, латиною в колегіумі Київського братства), з 1647 року став ректором у Гощі.[3] З 1650 року — її ректор й ігумен Братського училищного монастиря, а з 1651 або 1652 року — і Києво-Кирилівського монастиря.
В 1651 р. залишив академію і мешкав у монастирях Києво-Кирилівському, Куп'ятицькому і Дятиловецькому. З 1653 року завідував Єлецьким монастирем Чернігівської єпархії.
8 березня 1657 р. у Ясах митрополитом Гедеоном Молдавським рукопокладений на єпископа Чернігівського; але старий архієпископ Чернігівський Зосима був живий, тому поселився в Новгород-Сіверському Преображенському монастирі і до смерті Зосими в Чернігівській єпархії було два єпископи.
У 1657 р. висвячений на Чернігівського і Новгород-сіверського єпископа.
27 травня 1657 р. Богдан Хмельницький видав Універсал, яким затвердив право чернігівського єпископа Лазаря (Барановича) на володіння маєтностями єпископства.
Близько 1666 р. призначений місцеблюстителем Київської митрополії.
8 вересня 1667 р. зведений у сан архієпископа.
В 1674 р. заклав друкарню при Спасо-Преображенському монастирі у Новгороді-Сіверському, у 1679-му переніс її до Чернігова. За його життя було надруковано понад 50 книг.
У 1657, 1659–1661, 1670–1685 рр. він був місцеблюстителем Київської митрополичої кафедри.
В 1692 р. звільнений на спочинок.
Помер 3 (13) вересня 1693 р. Похований у Чернігівському Борисоглібському монастирі.
Діяльність
В церковних справах проводив політику орієнтації на Московську Патріархію, проте не погодився вийти з-під юрисдикції Константинопольського Патріарха і висвятитися на митрополита у Москві.
Архієпископ Лазар піклувався про відбудову зруйнованих храмів і монастирів і про влаштування нових. При ньому були засновано три монастирі: Шуморовський у Мглинському повіті, Андрониківський у Соснинському повіті і Пустинно-Рихлівський у Кролевецькому повіті. Відновлений з руїн і прикрашений кафедральний Новгород-Сіверський Спаський монастир, у якому кафедра Чернігівського архієпископа залишалася до 1672 року.
В 1669 році переконав гетьмана Многогрішного послати в Москву посольство із проханням про прийняття Малоросії в підданство і про підтвердження козацьких вольностей. Членам цього посольства було доручено вимагати, щоб російський уряд не віддавав полякам Києва -
цього першопрестольного граду царства Руського, від якого споконвіку на всю Русь засяла благодать Божа. |
На збереженні Києва особливо наполягали і архієпископ Лазар Баранович, і гетьман Многогрішний, колишній митр. Іосиф (Тукальський) і інші. Під їхнім впливом цар Олексій Михайлович вирішив цілком приєднати Київ до Росії.
В той же час архієпископ Лазар наполягав на самостійності Київської митрополії. Він був незгодний із прагненням Москви підпорядкувати її собі на положенні звичайної єпархії і боровся за збереження прав українського духівництва. Мабуть, тому, коли з'явилася можливість поставити для Києва православного митрополита, то був обраний не він, а Гедеон Святополк-Четвертинський.
Лазар Баранович та Іван Мазепа
Учнем Барановича був Іван Мазепа, який навчався в Києво-Могилянській колегії в 1650-і роки, коли Лазар Баранович був у ній ректором.
Лазар Баранович мав значний вплив як на церковне, так і на суспільно-політичне життя Гетьманщини. Думка архієпископа враховувалась при виборі гетьманів, призначенні воєвод, наданні всіх духовних посад на Лівобережній Україні. Автора кількох богословських трактатів, книг поезій, проповідей шанувала й творча громадськість. Занепокоєний зневажанням православ'я в Польщі, Лазар Баранович, як і багато українських церковних діячів, бачив порятунок для збереження віри в протекції Москви над Києвом, який через агресивні наміри сусідніх держав, старшинську боротьбу за лідерство мав недостатньо сил для самостійного існування.
Водночас архієпископ був рішучим противником втручання Московського патріархату в справи Київської митрополії, російської присутності в Україні. Сучасники доносили в Москву слова Лазаря Барановича:
Треба нам того, щоб у нас, у Малій Росії, й нога московська не постояла, а коли великий государ не виведе своїх ратних людей із міст, гетьман хоча й сам пропаде, та й Московське царство погубить, як вогонь: і запалену річ спалить, і сам вигасне.[4] |
Обставини 1688—1690 років єднали гетьмана і старого архієпископа не тільки церковно-політичними справами. У своїх збірках віршів, проповідей Лазар Баранович сповідував ідеал людини, здатної згуртувати український народ, указати йому шлях до кращого життя, до національної злагоди.
Гетьман, маючи велику бібліотеку, збирав усі книжкові новинки. Завдяки ж Лазарю Барановичу — книговидавцю, автору понад 1500 власних віршів, Чернігів у другій половині XVII століття надрукував найбільшу кількість поетичних збірок літераторів України. На початку 1689 року Іван Мазепа відвідав Чернігів і був посвячений у проблеми Чернігівської друкарні.
У кінці 1691 року здоров'я архієпископа погіршилось. Іван Мазепа з немічним Лазарем Барановичем спільно погодили питання про призначення архієрею помічника щодо управління Чернігівською єпархією. А 3 вересня 1693 року, як повідомив Чернігівський літопис,
Лазар Баранович, архієпископ чернігівський, умер; жив літ всіх 77, правив престолом 36, похований у кафедрі чернігівській за лівим криласом [5]. Оригінальний текст (рос.) 1693. Лазарь Барановичъ, архиепископъ чернЂговский умеръ, живъ лЂтъ всЂхъ 77, правилъ престолъ лЂтъ 36, погребенъ въ катедрЂ чернЂговской, за лЂвымъ крилосомъ. |
Твори
Лазар Баранович — автор кількох книг[6]. Зокрема, опублікував збірки проповідей:
У відповідь на працю єзуїта Бенедикта Павла Бойми пол. «Stara wiara» видав у 1676 році релігійно-полемічний трактат пол. «Nowa Miara Stary wiary».
Документальний матеріал з історії України другої половини XVII століття містить листування Барановича з сучасниками.
«Лютня Аполлонова»
У 1671 році надрукував збірку на тисячу поезій польською мовою «Лютня Аполлонова» (пол. «Lutnia Appollinowa»). У них автор прославляє Бога, апостолів, пророків, янголів, святих. Кілька віршів написано на морально-дидактичні теми, інші — про сонце, місяць, про різні місяці року, про жнива і про погоду, про мороз і вітер, про музику і спів тощо. Більшої виразності автор досягає у патріотичних віршах, де йдеться про боротьбу з турками і татарами.
Твори написані за правилами шкільної польської поетики — це здебільшого одинадцятискладові вірші з цезурою посередині, обсягом від двох рядків до кількох сторінок, із парним римуванням, алітераціями тощо. Були тут і так звані фігуральні вірші з означенням хреста, але без ніякого змісту.
Примітки
- ↑ Рогожина Н. В. Навчання у Києво-Могилянській академії - традиція українських сімей (на прикладі роду Барановичів у XVIII - ХІХ ст.) // Наукові записки. Том 18, Ювілейний випуск, присвячений 385-річчю КМА / Національний університет "Києво-Могилянська академія". Київ: КМ "Academia", 2000. — 181 с. — С. 35—38.
- ↑ Попов П. Панегірик Крщоновича Лазарю Барановичу — невідоме Чернігівське видання 80-х років XVII // Ювілейний збірник на пошану академіка Дмитра Івановича Багалія з нагоди сімдесятої річниці життя та п’ятдесятих роковин наукової діяльності. — К.: З друкарні Української Академії наук, 1927.
- ↑ а б Kazimierz Chodynicki. Baranowicz Łazarz (1595?-1693)… S. 273
- ↑ Симеон Адамович. Донос на гетьмана Дем'яна Многогрішного. Перевірено 2013-02-13.
- ↑ ЧЕРНИГОВСКАЯ ЛЂТОПИСЬ ПО НОВОМУ СПИСКУ. (1587 — 1725).
- ↑ Тут і тут можна почитати твори Лазара Барановича
Література
- Баранович, Лазар // Філософський енциклопедичний словник / В. І. Шинкарук (гол. редкол.) та ін. — Київ : Інститут філософії імені Григорія Сковороди НАН України : Абрис, 2002. — 742 с. — 1000 екз. — ББК 87я2. — ISBN 966-531-128-X.
- Шевченківський словник : у 2 т. / Інститут літератури ім. Т. Г. Шевченка Академії Наук УРСР. — Київ : Головна редакція УРЕ, 1978.
- Малий словник історії України / відпов. ред. В. А. Смолій. — К. : Либідь, 1997. — 464 с. — ISBN 5-325-00781-5.
- М. С. Грицай, В. Л. Микитась, Ф. Я. Шолом. Давня українська література. — К. : Вища школа, 1978. — С. 197—203.
- Матях В. М. Баранович Лазар // Українська мова : енциклопедія / НАН України, Інститут мовознавства ім. О. О. Потебні, Інститут української мови ; ред. В. М. Русанівський [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія, 2000. — ISBN 966-7492-07-9.
- Kazimierz Chodynicki. Baranowicz Łazarz (1595?-1693) // Polski Słownik Biograficzny. — Warszawa; Kraków; Łódź; Poznań; Wilno; Zakopane: Nakładem Polskiej Akademji Umiejętności, Skład Główny w Księgarniach Gebethnera i Wolffa, 1935. — Т. 1, zesz. 1. — Reprint: Kraków: Zakład Narodowy im. Ossolińskich, 1989. — ISBN 8304034840. — S. 273—274. (пол.)
- Меч, труби, лютня / Ю. Шевельов. Вибрані праці: Кн. ІІ. Літературознавство / Упоряд. І. Дзюба. — 2-ге вид. — К. : Вид. дім «Києво-Могилянська академія», 2009. — С. 33–44.
- Гірко В. Наш славетний земляк Лазар Баранович / Віра Гірко // Сіверянський літопис. — 2013. — № 1. — С. 9–13.
Посилання
- Баранович Лазар // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1957. — Т. 1, кн. I : Літери А — Б. — С. 71. — 1000 екз.
- http://www.ukrlit.vn.ua/biography/baranovich.html
- http://tour.cult.gov.ua/publ/1-1-0-11
- Твори на Ізборнику
- Сайт видавництва «Стікс»[недоступне посилання з липня 2019]
- Патріархат-рейдер // Український тиждень