Вулиця Шевченка (Глухів): відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [неперевірена версія] |
мНемає опису редагування |
м →Назва |
||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
== Назва == |
== Назва == |
||
Названа на честь видатного українського [[поет]]а, [[письменник]]а, [[художник]]а, громадського діяча [[Шевченко Тарас Григорович|Тараса Григоровича Шевченка]], який декілька разів відвідував Глухів, мав дружні |
Названа на честь видатного українського [[поет]]а, [[письменник]]а, [[художник]]а, [[громадський діяч|громадського діяча]] [[Шевченко Тарас Григорович|Тараса Григоровича Шевченка]], який декілька разів відвідував Глухів, мав дружні зв'язки з мешканцями міста. |
||
== Із історії == |
== Із історії == |
Версія за 13:19, 8 лютого 2018
Вулиця Шевченка (раніше Романівська) — вулиця сучасного міста Глухів Сумської області.
Назва
Названа на честь видатного українського поета, письменника, художника, громадського діяча Тараса Григоровича Шевченка, який декілька разів відвідував Глухів, мав дружні зв'язки з мешканцями міста.
Із історії
Весною 1843 року Шевченко виїхав на Україну. Село Есмань, нині селище Черневе (Глухівський район) було першим на поштовому тракті Москва-Київ. Кілька разів поет відвідував його проїздом із Петербурга на Україну. Своє перебування в Есмані він згадує в повісті «Капітанша». Під час кожної поїздки шлях його лежав через Глухів, де в поета було багато друзів і знайомих. Серед них Маркевич Микола Андрійович, уродженець села Дунаєць (Глухівський район), український історик, поет, композитор, музикознавець.
Глухів став містом, де Шевченко останній раз прощався з Україною.
Вулиця сьогодні
Вулицю Шевченка перетинає вулиця Пушкіна, паралельно розташована вулиця Інститутська.
Вулиця Шевченка славиться своїми історичними пам'ятками архітектури.
Вулиця Шевченка, 30. Другу молодість отримала будівля, більш відома у Глухові як садибний будинок Кочубеїв. Ця пам'ятка архітектури була побудована в 1904 році. Певний час будівля пустувала, будинок втрачав свою красу. Сьогодні установа знаходиться на балансі національного історико-культурного заповідника в м. Глухові. Із напівзруйнованого будинок Кочубеїв перетворився на палац.
Шевченка, 28. На початку ХVIII століття майже там, де зараз Києво-Московська вулиця (Глухів) перетинається з вулицею Шевченка, стояла Київська брама (Глухів), єдина споруда Глухівської фортеці, яка збереглася до наших днів. Браму спорудили на земляному валу фортеці у 1749 році інженером Юхимом Наумовим, і спочатку вона була дерев'яною з мостом через рів.
Шевченка, 16. Розташовані: спільне підприємство «Технологія», відділ освіти, фонд інвестування «Рідний дім».
Шевченка, 13. Управління Державного земельного агентства у Глухівському районі, відділ статистики, екологічна інспекція.
Шевченка, 12. Знаходиться колишнє приміщення банку М. Терещенка. Сьогодні в ньому міститься ТОВ МАК «Торговий дім Полісся».
Шевченка, 10. Управління юстиції.
Шевченка, 6. Глухівська міська рада та міське фінансове управління.
Див. також
Посилання
Джерела
- Неофициальный сайт города Глухова, Схема изменений названий улиц города Глухова
- Розпорядження міського голови про перейменування топонімів на території Глухівської міської ради
|