Сім основних сюжетів: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
Віщун (обговорення | внесок) |
правопис |
||
Рядок 12: | Рядок 12: | ||
Чудовисько може виступати як в «активній ролі» (нападає на людей, викрадає і всіляко шкодить їм), так і служити охоронцем скарбу, вартовим певного місця. Крім того чудовисько може служити для випробування героя. |
Чудовисько може виступати як в «активній ролі» (нападає на людей, викрадає і всіляко шкодить їм), так і служити охоронцем скарбу, вартовим певного місця. Крім того чудовисько може служити для випробування героя. |
||
Проте під чудовиськом Букер розуміє і загрозливі явища, людей, що протистоять героєві твору. Герой не обов'язково здобуває перемогу особисто. Так «Війна світів» Герберта Веллса не є строго історією подолання чудовиська, тому що сам герой нічого не робить для |
Проте під чудовиськом Букер розуміє і загрозливі явища, людей, що протистоять героєві твору. Герой не обов'язково здобуває перемогу особисто. Так «Війна світів» Герберта Веллса не є строго історією подолання чудовиська, тому що сам герой нічого не робить для знищення марсіан. Загалом боротьба з чудовиськом стосується багатьох історій, які показують смертельний удар чогось чужого і неясного. Чудовиськом виступає і місце, особливо замкнуте, темне, яке не загрожує смертю безпосередньо, але страшне тим, що з нього неможливо вибратися. |
||
У міру того як історія оповідається, вона прямує до остаточного вирішального протистояння, яке має, за Букером, п'ять етапів: |
У міру того як історія оповідається, вона прямує до остаточного вирішального протистояння, яке має, за Букером, п'ять етапів: |
||
# '''Передбачення і «виклик»:''' зазвичай читач вперше дізнається про чудовисько ніби здалеку, хоча в деяких історіях може отримати деякі докази його руйнівної сили на самому початку. Хоча спочатку читач не може побачити його, та поступово дізнається про його небезпеку для країни, королівство або людство в цілому. Герой відчуває «виклик» від нього, щоб протистояти злу. |
# '''Передбачення і «виклик»:''' зазвичай читач вперше дізнається про чудовисько ніби здалеку, хоча в деяких історіях може отримати деякі докази його руйнівної сили на самому початку. Хоча спочатку читач не може побачити його, та поступово дізнається про його небезпеку для країни, королівство або людство в цілому. Герой відчуває «виклик» від нього, щоб протистояти злу. |
||
# '''Етап мрії:''' у міру того як герой готується до боротьби і вирушає до джерела загрози, |
# '''Етап мрії:''' у міру того як герой готується до боротьби і вирушає до джерела загрози, здається, що все відбувається, як і має бути. Читача переконують, що все задумане вдасться з першого разу. |
||
# '''Розчарування:''' герой стикається з чудовиськом і виявляє, що не в змозі протистояти йому. Він відступає, або опиняється у смертельній небезпеці, звідки не ивдно виходу. |
# '''Розчарування:''' герой стикається з чудовиськом і виявляє, що не в змозі протистояти йому. Він відступає, або опиняється у смертельній небезпеці, звідки не ивдно виходу. |
||
# '''Кошмар:''' починається остаточне випробування, бій, в якому всі шанси на перемогу видаються на стороні чудовиська. Але в кульмінаційний момент історії, коли все, здається, втрачено, герой отримує можливості й сили здобути перемогу. |
# '''Кошмар:''' починається остаточне випробування, бій, в якому всі шанси на перемогу видаються на стороні чудовиська. Але в кульмінаційний момент історії, коли все, здається, втрачено, герой отримує можливості й сили здобути перемогу. |
Версія за 13:12, 5 квітня 2016
Сім основни́х сюже́тів — один з варіантів ідеї про основні сюжети, на яких базуються всі міфи та художні твори, висунутий журналістом і письменником Крістофером Букером у книзі «The Seven Basic Plots: Why We Tell Stories» (2004).
Крім Крістофера Букера свої подібні ідеї висували Хорхе Луїс Борхес (4 сюжети), Денніс Джонсон (7 сюжетів), Жан Польті (36 драматичних ситуацій).
За Букером, сюжетів, за якими створені всі міфи, літературні художні твори, фільми, є сім: перемога над чудовиськом, із грязі в князі, пригода, подорож і повернення, комедія, трагедія, відродження.
Сім сюжетів
Перемога над чудовиськом
Боротьба героя з чудовиськом є найбільш поширеним сюжетом, що став універсальним для героїчного епосу. Цей же сюжет з незначною трансформацією проявляється в деяких середньовічних епосах (англосаксонський «Беовульф»; німецька пісня про Зігфріда та ін.).
Чудовисько може виступати як в «активній ролі» (нападає на людей, викрадає і всіляко шкодить їм), так і служити охоронцем скарбу, вартовим певного місця. Крім того чудовисько може служити для випробування героя.
Проте під чудовиськом Букер розуміє і загрозливі явища, людей, що протистоять героєві твору. Герой не обов'язково здобуває перемогу особисто. Так «Війна світів» Герберта Веллса не є строго історією подолання чудовиська, тому що сам герой нічого не робить для знищення марсіан. Загалом боротьба з чудовиськом стосується багатьох історій, які показують смертельний удар чогось чужого і неясного. Чудовиськом виступає і місце, особливо замкнуте, темне, яке не загрожує смертю безпосередньо, але страшне тим, що з нього неможливо вибратися.
У міру того як історія оповідається, вона прямує до остаточного вирішального протистояння, яке має, за Букером, п'ять етапів:
- Передбачення і «виклик»: зазвичай читач вперше дізнається про чудовисько ніби здалеку, хоча в деяких історіях може отримати деякі докази його руйнівної сили на самому початку. Хоча спочатку читач не може побачити його, та поступово дізнається про його небезпеку для країни, королівство або людство в цілому. Герой відчуває «виклик» від нього, щоб протистояти злу.
- Етап мрії: у міру того як герой готується до боротьби і вирушає до джерела загрози, здається, що все відбувається, як і має бути. Читача переконують, що все задумане вдасться з першого разу.
- Розчарування: герой стикається з чудовиськом і виявляє, що не в змозі протистояти йому. Він відступає, або опиняється у смертельній небезпеці, звідки не ивдно виходу.
- Кошмар: починається остаточне випробування, бій, в якому всі шанси на перемогу видаються на стороні чудовиська. Але в кульмінаційний момент історії, коли все, здається, втрачено, герой отримує можливості й сили здобути перемогу.
- «Чудесна втеча» і смерть чудовиська: чудовиську чудесним чином було завдано смертельного удару. Його темна сила зникає і ті, хто був під її загрозою, звільняються від страху. Герой отримує «нагороду» за все пережите: скарб, відкриття істини, славу чи кохання.
Приклади: міфи про Персея, Тесея, епос «Беовульф», «Дракула», «Війна світів», «Сім самураїв», «Зоряні війни: Нова надія», «Армагеддон», «Голодні ігри».
Із грязі в князі
«Із грязі в князі» є сюжетом, де персонаж завдяки своїм якостям або посторонній допомозі розвивається, отримуючи краще життя, від невідомості й зневаги до слави, від бідності до багатства, від одиноцтва до взаємного кохання. Варіацій на цю тему зустрічаються в різних країн і культур, від Європи до корінних народів Північної Америки.
Психологічно, обставини і персонажі, які перешкоджають героєві отримати заслужене, виступають чудовиськом. Історія розгортається таким чином, щоб розвивають або виявити якості, які були в героїв, принаймні потенційно, весь час. Персонаж зазвичай проходить певну трансформацію, яка виражається і внутрішньо і зовнішньо, наприклад, дрантя змінюється на ошатний одяг.
У більшості випадків радість і досконалість центральні фігури виражаються двома компонентами, які є практично синонімами «щасливого кінця». Перший — це зустрінена дорогою пара, дівчина мрії, «принц». Другий — отримання певного роду «царства», спадку, де герої можуть залишитися і над ними не будуть владні сили пригнічення й невизначеності. Читачі в цей момент можуть сказати, що «вони жили довго і щасливо» і не мають потреби знати що-небудь іще, бо історія виглядає завершеною.
«Із грязі в князі» має власні етапи:
- Початкова убогість і «виклик»: читач бачить героя в первинній скруті, як правило, в домашніх умовах. Найбільш очевидною причиною його страждань є «темні» фігури навколо тих, хто зневажає його. Ця фаза закінчується, коли щось трапляється, спонукаючи героя покинути домівку.
- Вихід у світ, перші успіхи: хоча ця нова фаза може бути позначена новими випробуваннями, герой або героїня тут винагороджені першим, обмеженим успіхом. Вони можуть отримати першу зустріч з «принцесою» або «принцем», перевершити в чомусь суперників.
- Центральна криза: всі раптом іде не так, як сподівався герой. Перешкоди і суперники повертають свою силу. Герой або героїня опиняються відділеними від того, що стало для них важливішим, ніж будь-що в світі, і вони впадають у відчай.
- Незалежність і остаточне випробування: читач поступово бачить героя або героїню в новому світлі. Хоча до цих пір нереалізовані, вони виявляють в собі нову незалежну силу. Вони наближаються до остаточного випробування, знову ж таки, як правило, за участю певних «темних» сил і суперників. Тільки коли їх подолано, герой переходить на завершальну стадію.
- Остаточне об'єднання, завершення і виконання: нагорода, як правило, це стан остаточної єдності з «принцесою» або «принцем». Герої можуть також нарешті домогтися процвітання якогось «царства», яким вони будуть мудро правити. Таким чином, історія закінчується на зображенні ідеального стану цілісності, повноти буття, що триває до нескінченності в майбутньому («і жили вони довго і щасливо»).
Букер зауважує, що цей сюжет має «темну» версію. В ній герой досягає певних благ, недоступних раніше, однак набуває негативних якостей, як жадібність, егоїзм, пиха. В іншому випадку досягнене щастя насправді неповне, герой досягнув не того, на що сподівався.
Приклади: казки «Попелюшка», «Алладін», «Принц і жебрак».
Пригода
Для героя, щоб спокійно живе «вдома» звичайне життя там стає стає неможливим. Щось навколо відбувається неправильно і відбувається «виклик». На відміну від інших сюжетів, герой не самотній у своїх пригодах. Це може бути велика кількість невизначених осіб, як два кораблі соратників Енея. Герой може мати серед конкретних друзів альтер-его чи суперника, як брат Мойсея або Енкіду в епосі про Гільгамеша. Але загалом друзі доповнюють одне одного, наприклад, один має гострий зір, інший силач, хтось вирізняється розумом, стаючи частиною цілої групи.
Основна картина подорожі в «Пригоді» завжди однакова. Герой і його супутники проходять низку небезпечних, часто зі смертельними наслідками для когось, пригод, в яких здобувають нові сили, отримують допомогу і наставництво. Першою проблемою, що стоїть перед героєм і його супутникам, є саме оточення, яке таїть в собі певні небезпеки: пустеля, ліс, море, місто. Героєві зустрічаються вороги і випробування, смертельні противники і «подорож на той світ», де він умовно помирає, але якась сила повертає його назад з новими можливостями. Традиційно допомога приходить від мудрого старця або жінки, володарів певних надприродніх сил. До прикладу, у «Володареві перснів» Фродо допомагають старий чарівник Гендальф і королева Галадріель. Кінцева мета виступає схожою на «щасливий кінець» попередніх сюжетів: остаточне зближення героя і героїні, чоловіка і жінки, отримання «царства». У кожному разі це, частково або повністю, дозволяє закінчити пошук на зображенні відновлення світу, усуненні того, що спонукало до пошуків.
Цей сюжет має наступну структуру:
- Виклик: щось загрожує звичайному життю, воно стає гнітючим та нестерпним, і герой визнає, що тільки він може тільки виправити це, подолавши довгий, важкий шлях. Йому дається вказівка чого він мусить досягти.
- Подорож: герой і його товариші відправився через ворожу територію, зустрічаючи ряд небезпечних для життя випробувань. До них відносяться страшні чудовиська, яких слід подолати; спокуси, яким слід чинити опір; і, ймовірно, потреба в переміщенні між двома однаково смертельними «протилежностями». Поневіряння і чудесні втечі чергуються з періодами, коли герой і його супутники отримують гостинність, допомогу чи пораду, часто від «мудрих старців» або «красивої молодої жінки». На цьому етапі герой може також здійснии «подорож через підземний світ», де він розуміє як досягти своєї мети.
- Прибуття і розчарування: герой бачить свою мету, але не може її досягнути, бо бачить новий і страшний ряд перешкод, що розділяє його і шукане.
- Остаточні випробування: герой повинен пройти останню серію випробувань, досягає кульмінації. Нерідко відбувається велика битва або особливо важке випробування, найнебезпечніші з усіх.
- Мета: після останньої «чудесної втечі» виборюється нагорода, яка виправляє світ. Герой переходить в нове життя, яке простягається в майбутнє.
Приклади: Ілаіда, «Божественна комедія», «Володар перснів», фільми про Індіану Джонса, «Залізна людина».
Подорож і повернення
Існує другий сюжет, заснований на подорожі, який досить сильно відрізняється від «Пригоди». Суть сюжету «Подорож і повернення» полягає в тому, що його герой або героїня (або центральна група персонажів) покидають звичайний «нормальний» світ, та потрапляють до «ненормального». Він виглядає чудесним, спантеличливим, але з часом насувається «тінь». Герой або героїня відчувають себе все більш і більш під загрозою і врешті (як правило, шляхом «чудесної втечі») повертається до знайомого світу, звідки все і почалося.
Порівняно з «Пригодою», «Подорож і повернення» є менш серйозним сюжетом. В «пПигоді» герой розуміє, що він повинен вирушити в подорож, часто вимушено. Він знає конкретну мету, якої має досягти. Герої «Подорожі і повернення» не мають такого розуміння. Але в деяких випадках, таких як «Машина часу», «Загублений світ», герой свідомо шукає щось, тому Букер стверджує, що в «Подорожі і поверненні» є елементи «Пригоди».
Приклади: міф про Орфея, «Одіссея», «Пригоди Гуллівера», «Копальні царя Соломона», «Машина часу», «Загублений світ», «Поклик Ктулху», фільм «Лабіринт», аніме «Віднесені привидами», «Чарівник країни Оз», «Лев, відьма і шафа».
Комедія
В цьому сюжеті більшість подій займає загальний хаос нерозуміння, яке чудесним чином розвʼязується, в результаті чого настає щасливий кінець. Він має низку характерних особливостей. По-перше, будь-які персонажі, які постають негативними, тому що знаходяться в стані гніву, жадібності, заздрості, або будь-яких інших — повинні бути переможені шляхом їх «отямлення» або відплати, за якої вони більше не можуть завдати шкоди іншим. По-друге, може існувати необхідність буквальної ідентифікації одного або більше персонажів. Вони виявляють, що є не тими, як передбачалося. По-третє, де це доречно, персонажі повинні дізнатися, хто є їхнью «другою половиною». Скрізь, де є поділ, розмежування або втрата, вони мають бути усунені. Сім'ї повинні возз'єднатися, втрачені об'єкти знайтися, узурпована влада повернутися, «царство» відновитися.
Букер приходить до висновку, що комедія насправді складніша, ніж здається, і не може бути зведена до певної схеми етапів так само, як і інші сюжети. Сама природа сюжету вимагає, щоб охопити багато варіацій. Але суть цього сюжету полягає в тому, що завжди:
- Читач бачить маленький світ, в якому людина через певні «темні» сили перебуває в тіні збентеження, невпевненості і розчарування, які спричиняють певну плутанину;
- Плутанина все наростає, поки не набуває найбільшої гостроти;
- З приходом до «світла» ситуація чудесним чином перетворюється і маленький світ обʼєднується в стані радісного союзу.
Приклади: «Сон літньої ночі», «Дванадцята ніч, або як собі хочете», «Щоденник Бріджит Джонс», «Пригоди Шурика».
Трагедія
Цей сюжет має подібності з попередніми, але веде до «нещасливого кінця». Велика різниця між «Трагедією» і іншими видами сюжетів починається з ходу подій, які втягують героя в історію. Коли герой «Пригоди» або «Перемоги над чудовиськом» отримує «виклик», читач впевнений, що герой дасть переможну відповідь на нього. В «Трагедії» цієї впевненості немає, герой вагається, його щось зупиняє чи штовхає у прийнятті рішень. Букер називає ці сили внутрішнім або зовнішнім «темним» і «світлим» янголом. СЮжет має особливі чіткі етапи, яких не має комедія:
- Передбачення: герой почувається «неповним» і його думки звернені в майбутнє з надією на якусь незвичайну насолоду, досягнення. Його бажання спрямовані на певний обʼєкт і на ньому він фокусується.
- Мрія: герой щось робить для досягнення мрії і на деякий час справи йдуть неправдоподібно добре. Він майже отримує те, чого бажав.
- Розчарування: непомітно події починають відбуватися «не так». Герой не може знайти спокою, починає відчувати розчарування, відчуває за цим дію якихось зовнішніх сил.
- Кошмар: герой втрчачає контроль над ситуацією. Він має сильне і постійне почуття загрози й відчаю. Сили протидії та долі нависають над ним.
- Знищення: або через певні сили, яким він чинив спротив, або в ході заключного акту насильства з боку іншого персонажа, герой помирає чи душевно «знищений».
Особливий вид «Трагедії» той, де сам герой виступає «чудовиськом». Тут суть трагедії полягає в здійсненні спокути або покарання («Макбет»). Трагедія може поставати як торжество зла, так і добрих сил шляхом пожертви, здобуття перемоги «дорогою ціною».
Приклади: «Макбет», «Ромео і Джульєтта», «Кармен», серіал «Пуститися берега».
Відродження
Тут головний герой початково перебуває під владою певних злих сил: принц обернений на жабу, Кай забув сестру, Скрудж є старим скупцем. Він хворий, озлоблений, поневолений, зачаклований і т. д. Так чи інакше герой є «живим мертвим», але відбувається чудесне перетворення і він «повертається до життя», а злі сили, що володіли ним, розсіюються.
Сила цього сюжету полягає в контрасті між станом героя до і після «повернення до життя» шляхом конкретної і різкої зміни: пробудження, зцілення, звільнення, усвідомлення, воззʼєднання.
Приклади: казки «Красуня і чудовисько», «Снігова королева», опера «Пер Гюнт», фільми «Нікчемний я», «Мегамозок», «Він-дракон».
Див. також
Примітки
Посилання
- What are the seven basic literary plots?
- The Plot Thins, or Are No Stories New?
- Everything ever written boiled down to seven plots
Джерела
- Booker C. The Seven Basic Plots: Why We Tell Stories / Cristopher Booker. — London: Christopher — Continuum International Publishing Group, 2005. — 736 p.